Справа № 545/665/25
Провадження № 3/545/256/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

10.02.2025 року о 00-06 год. в с.Шмиглі, АТ Київ-Харків 342 км, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Audi д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, 11.02.2025 року о 13-50 год. в с.Терешки по вул.Робітничій, 13, діями ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Audi Q5 д.н.з. НОМЕР_2 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Постановою суду від 25.03.2025 року адміністративний матеріал №545/666/25 (провадження №3/545/257/25) за ч.1 ст.122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 та адміністративний матеріал №545/665/25 (провадження №3/545/256/25) за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження та присвоєно загальний судовий номер справи №545/665/25 (провадження №3/545/256/25).

У судове засідання року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом особистого отримання судової повістки про виклик до суду, будь-яких заяв та клопотань не надавав.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Згідно ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП при розгляді адміністративного матеріалу, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст.252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п.2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною та підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №242931 від 10.02.2025 року (а.с.3),

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.02.2025 року (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2);

- відеозаписом подій, оглянутим судом, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано поліцейським в установленому законодавством порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте ОСОБА_1 вчиняв дії по ухиленню від проходження огляду, у зв`язку з чим, його дії були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім цього, доданий до протоколу відеозапис, містить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с.5).

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Слід вказати, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, а в даному випадку водієві інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.122-2 КУпАП настає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9. Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-1 КУпАП підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №775626 від 11.02.2025 року, відео-зйомкою подій, оглянутою судом.

Будь-яких доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення, суду не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.4, п. 8.9б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Адміністративні протоколи, складені відносно ОСОБА_1 , відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, які його склали, в яких, зазначено дата і місце їх складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи та який повністю узгоджується з іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким в даному випадку є ч.1 ст.130 КУпАП по відношенню до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень та особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, необхідно визнати його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП та із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, враховуючи положення ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та враховуючи положення ст.36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП ), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копія платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: О. Г. Путря