Справа №577/5769/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Потій Н. В.
Номер провадження 33/816/386/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 23 жовтня 2024 року о 03:48 год в м. Конотоп по вул. Вирівська,27, він керував автомобілем марки Шкода октавія, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з таким судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2024 року прийняти нове рішення, яким закрити дане провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поліцейські приховали від нього право спростувати огляд на місці зупинки транспортного засобу у медичному закладі, а з врахуванням його пояснень, що пиво він вживав за багато часів до поїздки, лякали його, що огляд у лікарні покаже той самий результат, чим, фактично, порушили вимоги ст. 266 КУпАП. Вказане підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський одразу ж після проведення його огляду за допомогою газоаналізатора, просто оголошує його ( ОСОБА_1 ) нетверезим та, навіть, не питає, чи згоден він з результатом огляду. При цьому, він не знав процедуру проведення огляду, оскільки раніше за ст. 130 КУпАП до відповідальності не притягувався, і не був, відповідно, обізнаний про те, що можливо заперечити результати огляду на місці зупинки та вимагали огляд у лікаря. Таке його право йому взагалі не було роз`яснено, що призвело до неможливості довести тверезість, у зв`язку з чим, його огляд на стан сп`яніння вважається недійсним.

Крім того, апелянт зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки сп`яніння, поліцейський просто відкрив валізу з алкотестером та запропонував йому пройти огляд. При цьому, поліцейським автоматично було названо йому декілька ознак сп`яніння, однак належним чином вказані ознаки зафіксовано не було зафіксовано. Він поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання працівників поліції,, висловлював свої заперечення.

Також, апелянт посилається і на безпідставність зупинки автомобіля під його керуванням, а щоб це приховати, відеозапис був наданий неповний, що є порушенням Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026.

За таких обставин, на думку апелянта, «поза розумним сумнівом» його винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена не була, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, на підтвердження чого на адресу суду надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явився, у телефонному режимі вказував, що не заперечує щодо проведення апеляційного розгляду без його участі за наявними у матеріалах справи доказами, додатково зазначивши, що подану апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

З врахуванням вказаного, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, а тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час розгляду справи суддею суду першої інстанції, ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснював, що спритного не вживав, а протокол відносно нього був складено на ґрунті неприязних відносин до нього поліцейського, тобто, безпідставно.

Проте, незважаючи на таку позицію ОСОБА_1 , його винуватість за ч. 1 ст. 130 КУпАП була встановлена суддею суду першої інстанції з врахуванням зібраних у справі доказів, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 156804 від 23 жовтня 2024 року, тесту огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 №1149, з позитивним результатом 0,43 проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного відносно останнього адміністративного матеріалу.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Саме його даними, на спростування апеляційних доводів, підтверджується зупинка транспортного засобу Шкода октавія, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , і вважати таку зупинку незаконною, підстави відсутні, з огляду на те, що рух останній здійснював у комендантську годину, що в умовах воєнного стану, який діє на даний час, заборонено.

Вказаним відеозаписом, також, підтверджується і те, що під час спілкування, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що від нього відчувається запах спиртного та запропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 постійно наголошував, що боїться проходити огляд, оскільки «позавчора в гаражі пив пиво» та хвилюється, що прилад може це показати і зазначає, що «це 130». При цьому, працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП також складається та наголошує, що він останнього відчувається запах алкоголю, повторно пропонує йому пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу, чи у лікарні з роз`ясненням процедури проведення такого огляду з застосуванням приладу Драгер, або ж шляхом здачі біосередовища. При цьому, ОСОБА_1 висловлює свої побоювання щодо результату проведення огляду, пропонує поліцейським вирішити питання «іншим шляхом», на що отримує попередження про кримінальну відповідальність і після тривалої розмови, та чергової пропозиції пройти огляд на місці чи в медичному закладі, погоджується пройти огляд на місці зупинки. За результатом проведення такого огляду ОСОБА_1 було отримано результат 0,43 проміле, що і стало підставою для складання протоколу відносно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права, повідомляє про час та день розгляду справи у суді та зазначає, що він відсторонений від подальшого керування. Крім того, працівник поліції з`ясовує у ОСОБА_1 , чи потрібно його везти на до медзакладу, на що останній відповідає, що не потрібно, що у свою чергу підтверджує як дотримання поліцейськими процедури проведення огляду, так і законність складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що було враховано суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм вірної правової оцінки.

Інших доводів, за яких висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення можливо було визнати помилковими, апелянтом не наведено і підстав для закриття даного провадження за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а подану ним апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.