ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який працює на посаді тракториста, неодруженого, на утриманні в якого одна неповнолітня дитина, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався -

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2025 року на адресу Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №162611 від 10 лютого 2025 року, у період 2024-2025 навчального року в с. Лисичинці, Скориківської ТГ, у Лисичинській гімназії у 3-му класі малолітній ОСОБА_2 , 2016 роу народження, вчинив булінг - дії, які полягали у систематичному вчиненні насильства психологічного характеру, що виражалось у словесних образах та штовханнях стосовно ОСОБА_3 , 2015 року народження, які відбувалися під час навчального процесу. Внаслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 . Разом із цим, оскільки ОСОБА_2 не досяг віку, з якого настає відповідальність, до адміністративної відповідальності притягується його батько ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

В судовому засіданні засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністратвиного правопорушення не визнає, оскільки його син, ОСОБА_2 , не вчиняв булінгу стосовно ОСОБА_3 . Зазначив, що його син, граючись малою резиновою іграшкою у вигляді руки, випадково вдарив по обличчю ОСОБА_3 цією ж іграшкою. Однак, ОСОБА_3 розповідаючи про це своїй матері, не правильно трактувала обставини події та зазначила, що ОСОБА_2 вдарив її по обличчі рукою.

Потерпіла з законним представником в судове засідання не з`явилися.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просила справу розглянути без їх участі, на даний час діти помирилися та претензій до ОСОБА_2 вона не має.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в сукупності докази зібрані по справі, приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушенняце вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ч.1 ст.173-4 КУпАП булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі з застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст. 173-4 КУпАПвстановлюється відповідальність батьків за діяння, передбачене частиною 1статті 173-4 КУпАП, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У п. 4 розділу І Порядку реагування на випадки боулінгу (цькування), який затверджений наказом МОНУкраїни від 28грудня 2019 № 1646 «Деякі питання реагування на випадки боулінгу (цькування)та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №162611 від 10 лютого 2025 слідує, що ОСОБА_2 допустив систематичне здійснення булінгу (цькування), що полягало у фізичному та психологічному насильстві, а саме словесних образах та штовханнях щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , проте з матеріалів справи вбачається, що був лише один випадок такого насильства та не має конкретизації кожного випадку, місця та часу його вчинення.

У заяві ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_2 в освітньому процесі, а саме у Лисичинській гімназії, вчиняв відносно її доньки ОСОБА_3 булінг, однак дані обставини не підтверджуються матеріалами справи, та спростовуються в подальшому самою ОСОБА_4 .

Також в порушення вимог ст. 278 КУпАП не витребувано та не долучено додаткових матеріалів, наприклад: доповідна та пояснювальна записка класного керівника, протокол засідання комісії щодо розслідування випадку булінгу, клопотання керівника навчального закладу про притягнення до відповідальності батьків, тощо.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на думку суду, провадження по справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак