03.04.2025 Провадження по справі № 3/940/90/25 Справа № 940/190/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 231563 від 27.01.2025 вбачається, що 26.01.2025 о 19 годині 10 хвилин у м. Тетієві по вул. Злагоди, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в свою чергу не відреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді собаки, внаслідок чого було завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1.5, п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 231573 від 27.01.2025 вбачається, що 26.01.2025 о 19 годині 10 хвилин у м. Тетієві по вул. Злагоди, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень не визнав та пояснив, що дійсно 26.01.2025 близько 19 год їхав на автомобілі по об`їзній дорозі м. Тетієва зі швидкістю близько 40 км/год і раптово на дорогу вибігла собака, яка вдарилась в автомобіль, оскільки перебігала дорогу. Внаслідок цього було пошкоджено фару та інші деталі автомобіля. Після удару він ще трохи проїхав вперед та зупинився, потім поїхав трохи далі, щоб розвернутись і повернувся до місця пригоди, де спілкувався з власником собаки, який зателефонував у поліцію. З його слів, у ході спілкування по телефону з поліцейськими, йому сказали, що на таку подію вони не будуть їхати і він може бути вільним. Він ще якийсь час був на місці події та поїхав у своїх справах, оскільки фактично ДТП як такого не було, собака побігла далі. Оскільки собака раптово вибігла на дорогу, то його провини у зіткненні з собакою немає. Місце ДТП він також не залишав, оскільки повернувся відразу після того, як знайшов місце для розвороту. Якби поліція йому сказала по телефону чекати, він би нікуди не їхав. Діяв так, як казали по телефону поліцейські. Просив провадження у справах закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Порхун О.П. також просила провадження у справах закрити з тих підстав, що ДТП не було, а відтак і місце ДТП ОСОБА_1 не залишав. На її думку, мав місце збіг обставин через дії власника собаки ОСОБА_2 , який не тримав собаку на повідку.

За клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання для допиту в якості свідків було викликано поліцейського, який здійснював виїзд за викликом на місце ДТП Д.Когута та власника собаки ОСОБА_2 , який викликав поліцію на місце події.

Поліцейський Д.Когут до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав на правомірність складення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів.

ОСОБА_2 , як власник собаки, у судовому засіданні повідомив, що 26.01.2025 ввечері перебував з друзями та дітьми на вулиці, а його собака гуляла біля дороги. В якийсь момент поруч по дорозі проїхав автомобіль, коли собака перебігала дорогу та автомобіль збив її правою стороною автомобіля. Проїхавши ще метрів 50 після зіткнення, автомобіль зупинився, а потім поїхав і повернувся десь через 30 хвилин. Після перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовані свідчення ОСОБА_2 26.01.2005 на місці події про те, що водій усе ж відразу повернувся на місце ДТП, ОСОБА_2 повідомив, що поліцейським сказав так, оскільки перехвилювався. З собакою усе нормально на даний час, претензій до водія немає, проте просив притягнути водія до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до відповідальності, свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис фіксації правопорушень, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 231563; схемою місця ДТП від 26.01.2025; актом огляду транспортного засобу від 27.01.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він надав пояснення по суті ДТП, тобто факт вказаної події не заперечував, а також поясненнями ОСОБА_2 та відеозаписом з нагрудної камери від 26.01.2025.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності доказів, що мало місце саме ДТП, суд оцінює критично, оскільки згідно матеріалів провадження 26.01.2025 о 19 годині 10 хвилин у м. Тетієві по вул. Злагоди, 21 відбувся наїзд автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 на собаку, внаслідок чого було пошкоджено передню праву протитуманну фару, датчик контролю швидкості з правого боку. Крім того, як зазначено в акті огляду транспортного засобу, складеного за участі ОСОБА_1 , вказані пошкодження мали місце саме внаслідок ДТП, тобто наявні матеріальні збитки, рівно як і шкоду завдано здоров`ю собаки, оскільки зі слів її власника ОСОБА_2 після ДТП собака проходила курс лікування уколами і тепер налякана. За таких обставин, суд констатує, що ДТП мало таки місце.

Обираючи ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який працює, до відповідальності з його слів протягом останнього року не притягувався, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Розглянувши матеріали справи в цій частині, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до відповідальності, свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейських, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з огляду на таке.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він відразу повернувся на місце ДТП та спілкувався з ОСОБА_2 та з поліцейськими по телефону і саме поліцейські повідомили йому, що не будуть їхати на місце даної події, щоб вони самостійно розбирались на місці. Таку інформацію в частині почергового спілкування по телефону з поліцейськими фактично не заперечував і ОСОБА_2 . Водночас, показання ОСОБА_2 в частині того, що ОСОБА_1 повернувся на місце події лише через 30 хв, суд оцінює критично, оскільки такі показання спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 повідомив поліцейському, що водій збив собаку, розвернувся та повернувся на місце і почав розмовляти з ним.

Згідно з п. 2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Фактично за обставинами справи водій ОСОБА_1 виконав вказану вимогу, оскільки розвернувся та повернувся до місця події. Подальше спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими по телефону, перебуваючи на місці події з власником собаки, у тому числі з номеру телефона власника собаки ОСОБА_2 , свідчить про те, що ОСОБА_1 не уникав фіксації та з`ясування обставин даної події, а також фактично керувався вказівками поліцейських, які сказали, що на місце події не виїдуть, що виключає відповідальність останнього за ст. 122-4 КУпАП, оскільки відповідальність за вказаною статтею, вочевидь, має місце у випадках, коли водій залишає місце ДТП з метою уникнення відповідальності, знищення слідів ДТП, переховування чи іншого викривлення обставин події у своїх інтересах, чого не встановлено у даному провадженні.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, судовий процес також має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом до двох років.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на вищезазначене, а також наявність інших сумнівів щодо обставин справи у сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 7, 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 254, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу № 940/190/25 (провадження № 3/940/90/54) та справу № 940/191/25 (провадження № 3/940/91/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 940/190/25 (провадження № 3/940/90/25).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.МАНДЗЮК