ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/156/25

Провадження № 33/820/268/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Поворозника П.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 29.12.2024 року о 23 год. 31 хв. в с. Антоніни по вул. Привокзальній, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», тест № 2027 із результатом 0,21 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, скасувати вказане судове рішення та закрити провадження у справі щодо нього на підставі пункту 1частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що не брав участі у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки не був повідомлений про дату та час розгляду справи через технічні несправності мобільного телефону на який надійшла судова повістка про виклик до суду. Для участі у судовому засідання з`явився до суду 31.01.2025, як було зазначено в копії протоколу про адміністративне правопорушення, копію постанови отримав 04.03.2024 року.

Зазначає, що суд, досліджуючи обставини справи, оцінюючи докази, не надав оцінку результату тесту на визначення алкогольного сп`яніння №2027, який становить 0,21‰, який є в межах похибки вимірювання застосованого для встановлення стану алкогольного сп`яніння приладу Drager Alcotest 6810, та дійшов помилкового висновку про його винуватість.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №П 51 QM 2429 103 24, 17.12.2024 проведена повірка газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810», зав. №ARBL-0920, виробник «Drager SafetyAgCo, KgaA», Німеччина. Також, в свідоцтві зазначається, що в діапазоні вимірювань від 0,00 проміле до 0,84 проміле похибка складає 0,042 проміле.

Не заперечує той факт, що в день зупинки вживав 0,5л. безалкогольного пива, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Крім того зазначив, що працює водієм в ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс», тому алкогольних напоїв не вживає.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Поворозник П.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав.

ОСОБА_1 показав, строк на апеляційне оскарження пропустив, оскільки телефон на яке пройшло смс-повідомлення про судове засідання знаходився у ремонті, тому не був повідомлений коли відбудеться судове засідання, Для участі у судовому засідання з`явився до суду 31.01.2025, як було зазначено в копії протоколу про адміністративне правопорушення, але йому повідомили, що розгляд відкладається, він чекав повістки, оскільки працює не міг постійно без повістки з`являтися до суду, просив поновити строк оскарження. Також зазначив, що в день складення протоколу про адміністративне правопорушення алкогольних напоїв не вживав, лише безалкогольне пиво. Був не згодний з результатом проведеного тесту, однак відмовився їхати до медичного закладу для повторного огляду, оскільки перенервував, знаходився перший раз у подібній ситуації, в повній мірі не розумів наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також була вже пізня пора доби.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

10 березня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що розгляд справи було проведено за його відсутності, про винесення поставо йому стало відомо лише 04.03.2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 копія постанови від 25.02.2025 року отримав 04.03.2025 року.

Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що такий пропуск не є значним, судовий розгляд було проведено у відсутність ОСОБА_1 , з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, необхідно поновити апелянту строк апеляційного оскарження постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи встановлену свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки похибку результату проведеного огляду.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції наведених вимог закону при розгляді справи не дотримався, дав неправильну оцінку зібраним у справі доказам, що призвело до незаконного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, результаті проведеного огляду на стан сп`яніння, відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 не оскаржуєтьсята є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких, після проведення тесту, мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За змістом наведених нормативних документів особи, які керують транспортними засобами та щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови судді вбачається, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 29.12.2024 року о 23 год. 31 хв. в с. Антоніни по вул. Привокзальній, 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`ягніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», тест № 2027 із результатом 0,21 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою пристрою «Drager Alkotest 6810» були отримані результати із врахуванням допустимої погрішності.

Так, згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті компанії Saturn Data International (ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл»), (https://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/903/), яка є офіційним дистриб`ютором в Україні концерну з Німеччини з продажу приладів алкодіагностики (Drager Safety AG&Co. KGaA), щодо технічних даних приладу «Alcotest 6810» межі допустимої похибки даного приладу в робочих умовах становлять плюс/мінус 0,042‰.

Вказане також підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 2429 103 24 від 17.12.2024, яке чинне до 17.12.2025 (а/с 22).

Інструкцією з експлуатації електронного засобу вимірювання рівня алкогольного сп`яніння, який було використано патрульними поліцейськими, а саме «Drager Alkotest 6810», передбачена допустима погрішність при вимірюванні вмісту алкоголю в повітрі що видихається. Так границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +- 0,042‰ в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, а вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі лише на 0,01‰ перевищував допустиму норму, тобто в межах похибки приладу Drager Alcotest 6810 (+- 0,042‰).

Враховуючи, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у розмірі 0,21 проміле, встановлений приладом «Drager Alcotest 6810», є незначним відхиленням від допустимої норми (до 0,20 проміле включно), в межах похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками (0,042 проміле), а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані обставини виключають в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що оскільки наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, постанова районного суду, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення, підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя