ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.4 ст. 173-4 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Пархоменко Ю.І., з участю осооби, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 та її захисника адвоката Дробахи А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Дробахи А.Е, що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

На ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу лікарем стоматологом ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний код не встановлено, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 4 ст. 173-4 КУпАП,-

накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень в дохід держави (стягувач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції).

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 605,60 гривень на користь держави.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно постанови судді учасник освітнього процесу - учень 8А класу Полтавського наукового ліцею № 3 Полтавської міської ради, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. В`ячеслава Чорновола, 4, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , групою осіб з однокласником, матеріали справи щодо якого розглядаються в окремому провадженні, здійснював систематичний булінг (цькування), тобто психологічне насильство, щодо іншого однокласника - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, із застосуванням засобів електронних комунікацій - месенджера «Telegram», в чаті «група 8А класу без мучителя» та в приватних повідомленнях за допомогою голосових повідомлень, з 15.09.2024 року по 15.11.2024 року умисно поширював неправдиві чутки, образливі жарти, насмішки, використовуючи при цьому ненормативну лексику, внаслідок чого принижував його людську гідність, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

У діях малолітнього ОСОБА_2 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 173-4 КУпАП - булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчинялось стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітнім, групою осіб.

За такі діяння, згідно з ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, стягнення накладається на батьків або осіб, які їх замінюють.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, адвокат Дробаха А.Е. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 06.02.2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції допустив неповне з?ясуваня всіх обставин справи.

Так, постановою суду першої інстанції на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень в дохід держави (стягувач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції).

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 605,60 гривень на користь держави.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З постанови судді та матеріалів справи вбачається, що суд не в повному обсязі дослідив фактичні обставини провадження, взяв за основу докази однієї сторони, які не підтверджені в судовому засіданні самим потерпілим ОСОБА_5 , та не надав оцінки іншим доказам, які були надані іншою стороною безпосередньо в судовому засіданні. а саме показанням ОСОБА_3 , його матері ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , яка є класним керівником як ОСОБА_5 так і ОСОБА_2 .

Типовими ознаками булінгу є: систематичність /повторюваність/ діяння, наявність сторін, а саме кривника / булер /, потерпілого / жертва булінгу/ та спостерігачів, а також наслідки у вигляді психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страху, тривоги, підпорядкування потерпілого інтересам криівника, та/ або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Наявність спричинення потерпілому ОСОБА_5 фізичної шкоди ОСОБА_2 не підтверджується матеріалами справи та заперечується самим представником потерпілого в судовому засіданні, а тому в цій частині апеляційний суд не знаходить факту булінгу у виді спричинення фізичної шкоди зі сторони ОСОБА_2 .

В частині спричинення потерпілому психологічної шкоди апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції прийшов до висновку про спричинення потерпілому психілогічної шкоди без наявності достатніх та об`єктивно досліджених в судовому азсіданні доказів.

Судом не спростовані доводи ОСОБА_8 про те, що його розмови з ОСОБА_5 носили і до цього часу повсякденний характер розмов / так званий сленг/, який застосовується між усіми учнями класу, школи і взагалі його однолітками.

Ці показанням ОСОБА_2 фактично підтверджуються і показаннями наданими в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , яка є класним керівником як ОСОБА_5 так і ОСОБА_2 .

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що органом не було наведено конкретних даних про спричинення ОСОБА_5 психологічної травми, так як не був встановлений даний факт і в судовому завсіданні, так як потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не був допитаний, а в матеріалах справи відсутній будь-який висновок про спричинення ОСОБА_5 психіогічної травми чи шкоди.

Встановлення в діях особи, учасника освітнього процесу діяння, яке полягає у психологічному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи непоновлітньої особи, відповідно до вимог ст. 221 КУпАП належить до компетенції районного суду, а тому висновок шкільної комісії з протидії булінгу не вправі встановлювати наявність чи відсутність в діяннях учасника освітнього закладу булінгу в будь-якому його виді, а тому посилання в постанові судді на рішення шкільної комісії є безпідставним. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об?єктивного судового розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що справа не містить належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалася суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, як не було надано належних і допустимих доказів доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні булінгу і в судовому засіданні, а тому апеляційний суд вважає, щопостанова судді підлягає скасуванн, а провадження закриттю за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.173-4 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду.

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дробахи А.Е, що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_1 визнати невинною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 173-4 КУпАП та на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпА провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 173-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 173-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.