ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 28 листопада 2024 року о 17:05 годині у м. Дніпрі по вул. Старих Каменів, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі стосовно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом, а відповідно до матеріалів автомобіль був припаркований та не рухався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав та зауважив, що транспортним засобом не керував, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР№184112 від 28.11.2024 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; направленням на огляд; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який вказав, що 28.11.2024 року, під час руху транспортних засобів між ним та водієм автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 виник конфлікт, та після зупинки транспортних засобів з водійського сидіння вказаного авто вийшов п`яний водій та накинувся на нього з кулаками, у зв`язку з чим свідок викликав поліцію.

Крім того, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовані події, які мали місце 28 листопада 2024 року, а саме на відео свідок ОСОБА_2 , чітко вказує на ОСОБА_1 , як особу яка керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 та який під час виїзду ОСОБА_2 з шиномантажу почав наздоганяти його авто та накинувся на нього з кулаками, побочивши, що водій нетверезий ОСОБА_2 забрав в нього ключі від авто та викликав поліцію.

При цьому, на місці зупинки транспортних засобів та під час надання пояснень а ні свідок, а ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не вказували, що транспортним засобом керувала інша особа.

А тому, надану версію під час вже судового провадження, щодо керування автомобіля жінкою, слід оцінити критично, оскільки вказана версія не підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами у їх сукупності, а ґрунтується лише на поясненнях самого ОСОБА_1 , який є зацікавленою особою.

З відеозапису слідує, що при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано проти відповідний огляд згідно вимог Інструкції Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі- Інструкція), на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого стосовно останнього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ним був підписаний без зауважень, лише з позначкою , що надасть пояснення в суді.

Доводи про те, що він не розумів наслідки відмови є неприйнятними, оскільки на місці події ОСОБА_1 не заявляв про те, що перебуває в стані крайньої необхідності.

Також на відеозаписі чутно, як співробітники поліції роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння які передбачають порушення п. 2.5 ПДР, за що буде складено протокол, при цьому ОСОБА_1 не заперечував, що в свою чергу свідчить про що, особа достеменно розуміла для себе наслідки відмови від огляду.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

З матеріалів справи видно, що дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції.

Ствердження щодо недоведеності факту керування транспортним засобом є необґрунтованими і такими, що спростовується матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом.

Апеляційний суд зауважує, що факт керування транспортним засобом може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 після того, як йому було повідомлено причину виклику поліції, а також пояснення ОСОБА_3 , який чітко вказав на ОСОБА_4 , як особу яка була за кермом транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 та порушила правила ПДР, через що між водіями виникла конфліктна ситуація, на що ОСОБА_1 не заперечував цих подій, а також факту керування автомобілем.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини, а саме факт керування транспортного засобу підтверджуються сукупністю доказів і, зокрема відеозаписом працівників поліції.

Зважається на те, що і сама особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечував, що в день події перебував в стані алкогольного сп`яніння, а його ствердження пост факту, що на час приїзду поліцейських він не був за кермом, не виключають факту керування ним автомобілем під час дорожньої події.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко