Справа № 488/212/25
Провадження № 3/488/352/25
П О С Т А Н О В А

06.03.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Федорченко А.А., розглянувши адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 173-2 КупАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 661286 від 05.01.2025 року, з 31.12.2024 року по 05.01.2025 року близько 14:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скоїв сварку, виражався нецензурною лайкою, не випускав з кімнати сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого висновку.

Постановою суду від 30.01.2025 року адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 були повернуті для усунення недоліків у зв`язку з неможливістю встановлення дати вчинення, а також фабула правопорушення викладена в протоколі не відповідала диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КупАП.

21.02.2025 року матеріали адміністративної справи надійшли до суду після усунення недоліків.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Після усунення недоліків суд не зміг встановити, кому саме було заподіяно домашнє насильство, оскільки згідно викладеним в протоколі даним, спочатку таке насильство було заподіяно неповнолітньому сину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а з інформаційного листа Управління патрульної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії та Карєлін проти Росії, у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А.Федорченко