Провадження № 3/646/133/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, на посаді командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

У С Т А Н О В И В :

21 листопада 2024 року о 00 год 55 хв ОСОБА_1 по провулку Банному, 1, у м.Харкові керував автомобілем Mitsubishi L200 реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчила сукупність ознак: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку проходженням військової служби.

Захисник Євдокимов Д.А. надав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд водія-військовослужбовця мав бути проведений уповноваженим співробітником військової служби правопорядку, бо ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, станом на 20-21 листопада 2024 року він безпосередньо виконував обов`язки військової служби, а саме: завдання із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією проти України на території Харківської області; при виконанні обов`язків військової служби ОСОБА_1 рухався на військовому службовому транспортному засобі Збройних Сил України Міцубісі Л-200, який перебуває у власності Збройних Сил України та на балансі військової частини НОМЕР_2 . Після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 одразу повідомив поліцейським, що є діючим військовослужбовцем та безпосередньо виконує обов`язки військової служби, рухаючись на службову нараду в командуванні Сил Оборони області, пред`явив посвідчення офіцера. Оскільки щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, то ОСОБА_1 міг бути підданий такому огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Працівники патрульної поліції взагалі не мали права проводити огляд ОСОБА_1 . При цьому згода чи незгода ОСОБА_1 пройти такий огляд чи його фактичне проходження жодного значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер.

Крім того, вказує, що доданий до протоколу відеозапис не є суцільним, переривається, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями п.2.5 цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом шостим вищезазначеного Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААД № 223107 від 21.11.2024 встановлено, що поліцейськими встановлена наявність сукупності вищевказаних ознак сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук.

Оглянувши долучений до протоколу ААД № 223107 від 21.11.2024 відеозапис з бодікамер поліцейського, судом встановлено, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і безпосередньо у медичному закладі, роз`яснено порядок його проходження та наслідки відмови від його проходження. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, однак будь яких-посилань на те, що він рухався безпосередньо на службову нараду в командуванні Сил Оборони області відеозапис не містить. Не надано таких доказів і у ході судового розгляду. Крім того, поліцейським вжито заходів щодо повідомлення представника служби військового порядку про виявлений факт адміністративного правопорушення за участю військовослужбовця.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Враховуючи, що вищевказаний відеозапис містить чітке відображення дати та часу їх здійснення, є логічним та послідовним за змістом значущих для даної справи відображених подій та містить фіксацію безпосереднього керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, його нарікання та невдоволення на працівників поліції щодо незалучення їх безпосередньо до військової служби та бойових дій, прохання дозволити доїхати додому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, факт правопорушення підтверджується у сукупності вищевказаними доказами, а також направленням на огляд до КНП ХОР ОКНЛ, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 також відмовився.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Військовослужбовці, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, несуть відповідальність на загальних підставах, тому суд не приймає до уваги посилання на захисника на те, що процесуальні документи повинні складатися уповноваженою особою ВСП, як це передбачено ст. 266-1 КУпАП.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги вищевказані докази у їх сукупності, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі на посаді командира 9 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , виконує обов`язок щодо захисту України від російської агресії та у своїй діяльності користується ввіреним безпосередньо йому транспортним засобом Mitsubishi L200 реєстраційний номер НОМЕР_3 , з метою недопущення негативних наслідків для боєздатності його роти та оперативного виконання завдань, покладених на неї, суд дійшов висновку, що накладення адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами цілком відповідатиме індивідуалізації покарання та завданням КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М.Демченко