КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 756/1544/25 Апеляційне провадження № 33/824/1877/2025Головуючий у суді першої інстанції - Шевчук А.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Балою Юлією Сергіївною, на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 22-23).

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бала Ю.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в іншій частині постанову залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та як наслідок, необґрунтовано застосував до правопорушника покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Звертає увагу суду, що повністю визнав свою вину у порушенні правил дорожнього руху та щиро розкаявся в тому, що такі дії призвели до порушення правил дорожнього руху та спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 , що не було взято судом першої інстанції до уваги при накладенні адміністративного стягнення (а.с. 35-38).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бала Ю.С. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти доводів апеляційної скарги. Зазначив, що йому відшкодована шкода в повному обсязі, претензій до ОСОБА_1 не має.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта та його захисника, думку потерпілого, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не оскаржуються, відтак суд апеляційної інстанції у відповідності до п. 7 ст. 294 КУпАП переглядає справу в межах апеляційної скарги, а саме: в частині накладеного адміністративного стягнення.

У межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що накладене на нього судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП належним чином в оскаржуваній постанові обґрунтовано не було, є занадто суворим та таким, що позбавить останнього єдиного джерела доходу.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить наступного.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній станом на день вчинення правопорушення) порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, суд першої інстанції враховував грубе порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ПДР України, чим було спричинено небезпеку для життя та здоров`я іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Убачається, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік судом не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особи винного, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з цим, у відповідності до положень ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не взято до уваги той факт, що він визнав свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався та зазначив, що спілкується із потерпілим, який не має до нього жодних претензій.

Разом з цим, у суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 підтвердив, що всі матеріальні збитки йому повністю відшкодовано, претензій до ОСОБА_1 немає.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції встановлено не було.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається обґрунтування необхідності застосування тієї міри адміністративного стягнення, яка застосована судом і не наведено мотивів обрання судом саме такого виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 дійсно визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому ОСОБА_3 завдану шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, враховуючи також характеризуючі матеріали на особу ОСОБА_1 , відтак доходить висновку про наявність підстав для пом`якшення застосованого судом першої інстанції адміністративного стягнення.

Отже, накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував всі обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення і застосував санкцію у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, яка в даному випадку є найсуворішим стягненням, передбаченим санкцією ст. 124 КУпАП, і тому її застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Таким чином, враховуючи встановлене, беручи до уваги визнання ОСОБА_1 вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, щире каяття, обставини вчиненого правопорушення, повне відшкодування шкоди потерпілому, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення в частині накладеного адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП та застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Саме таке адміністративне стягнення, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, в повній мірі буде відповідати завданням КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Балою Юлією Сергіївною - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В іншій частині постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук