Справа № 304/171/25 Провадження № 3/304/266/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , продавця магазину «Наш Край», громадянки України,

за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 248568 від 10 січня 2025 року видно, що того ж дня о 16.45 год у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 в магазині «Наш Край» здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме горілки марки «Пшенична Нива», вміст 0,5 та 0,250 л, без марок акцизного податку, чим порушила абзац 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового і коньячного (далі нерозбірливо)», п. 226.5 ст. 226 ПКУ.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані ДОП СП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 156 КУпАП як роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку.

У підтвердження вини ОСОБА_1 поліцейським надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 248568 від 10 січня 2025 року, рапорт помічника чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУ ГУ НП в Закарпатській області Кропивницького Н.М. від 10 січня 2025 року № 266, протокол огляду та вилучення безакцизних алкогольних виробів від 10 січня 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 10 січня 2025 року, а також копії ліцензій ГУ ДПС у Закарпатській області.

ОСОБА_1 протягом розгляду справи пояснювала, що в день події вона прийшла до магазину на прохання іншого продавця, яка захворіла, щоб прийняти від дистриб`ютора товар, при цьому тоді вона лише оформлялася у цей магазин на роботу. Згодом мала прийти власниця ФОП ОСОБА_3 та пояснити їй специфіку роботу, забрати необхідні документи та врегулювати інші формальності з приводу її подальшої роботи продавцем. Однак поки вона прийшла, у магазин привезли товар, в тому числі й горілку, яку вивантажили збоку у приміщенні, однак вона не продавалася, а через деякий час прийшли працівники поліції та вилучили частину цього товару.

Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши надані ОСОБА_1 покази, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Статтею 43 цього Закону передбачено, що для отримання ліцензії на право, зокрема, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та/або тютюновими виробами, та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах суб`єкт господарювання подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у паперовій або електронній формі у порядку, визначеному ст. 42 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Таким чином суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, докази того, що вона є працівником торгівлі, зокрема магазину «Наш Край» до протоколу не додано.

Крім того протокол не містить посилання на норму закону, яка порушена зафіксованим адміністративним правопорушенням, що є обов`язковим в силу бланкетної диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки зазначеного лейтенантом поліції Джупіною В.В. Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового і коньячного (далі нерозбірливо)» не існує взагалі, а Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з 01 січня 2025 року втратив чинність.

Крім цього дослідженням у судовому засіданні в якості речових доказів двадцяти пляшок горілки «Пшенична Нива», 0,5 л, та двадцяти пляшок горілки «Пшенична Нива», 0,250 л, встановлено, що такі містять марки акцизного податку, а відтак склад адміністративного правопорушення за кваліфікацією поліцейського ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 156 КУпАП як роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку у діях ОСОБА_1 відсутній.

Також суддя враховує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені докази, наприклад фотографії прилавків, вітрини з алкогольними виробами та цінниками до них, на підставі яких можна було дійти висновку, що в цьому магазині здійснюється продаж таких виробів без марок акцизного податку. Також не встановлена та не опитана жодна особа, яка б повідомила, що придбала в цьому магазині такі алкогольні вироби в день та час вказані в протоколі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Таким чином встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, а саме 20 (двадцять) пляшок горілки «Пшенична Нива», ємністю 0,5 л, та 20 (двадцять) пляшок горілки «Пшенична Нива», ємністю 0,250 л, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Перечин) Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути володільцеві ОСОБА_1 .

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.