Номер провадження: 23-з/813/44/25
Номер справи місцевого суду: 521/3953/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького Миколи Володимировича про відвід судді Одеського апеляційного суду Коновалової В.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року.

24.03.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького М.В., надійшла заява про відвід судді Одеського апеляційного суду Коновалової В.А..

Вказана заява вмотивована тим, що, на думку заявника, суддею Коноваловою В.А. з 17.02.2025 року розпочато розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , без поновлення строку на апеляційне оскарження, що не передбачено ст. 294 КУпАП. Захисник вказував, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянтом було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак суддею Одеського апеляційного суду не було вирішено питання про поновлення строку, вказані дії викликають сумніви у заявника в неупередженості судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 24.03.2025 року заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького М.В., про відвід судді Коновалової В.А. передано на розгляд судді Сєвєрової Є.С.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та заяву про відвід судді, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді необхідно керуватися положеннями Параграфу 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог статті 80 КПК України відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Апеляційний суд зауважує, що твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького М.В., щодо неупередженості судді Коновалової В.А., яке сформоване на підставі того, що суддею Коноваловою Н.А. не було вирішено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не свідчить про упередженість судді. Нормами КУпАП не встановлено строків розгляду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, та суд не позбавлений можливості вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження під час розгляду справи та ухвалення постанови по суті.

Незгода учасника справи з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26 жовтня 1988 року, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки - права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.

Враховуючи викладене, передбачених законом підстав, які б викликали сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Коновалової В.А., а також інших підстав, які би виключали участь у розгляді цієї справи заява про відвід не містить та під час розгляду вказаної заяви судом не встановлено, з огляду на викладене заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , від імені якої діє захисник Маліцький М.В., про відвід судді Коновалової В.А. не підлягає задоволенню через необґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 294 КУпАП, ст.ст.75, 81 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Маліцького Миколи Володимировича, про відвід судді Одеського апеляційного суду Коновалової Н.А. відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова