П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Моісеєнка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 06 грудня 2024 року о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 212140, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва, 189, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 06 грудня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190408.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, зазначивши, що дійсно за наведених обставин їхав в наведеному автомобілі як пасажир, автомобілем керував його товариш ОСОБА_2 , а на місце водія він пересів безпосередньо після його зупинки працівниками поліції, оскільки товариш не мав при собі посвідчення водія. Зазначив також, що ознак сп`яніння не мав, від огляду не відмовлявся, а працівниками поліції при оформленні матеріалів були допущені певні порушення.

Свідок ОСОБА_2 в поясненнях суду підтвердив пояснення ОСОБА_1 , зазначивши також про те, що зміна місця в салоні автомобіля відбувалась після зупинки транспорту

Пояснення ОСОБА_1 суд вважає обраним способом захисту та такими, що надані ним з метою уникнення відповідальності, а до пояснень свідка ОСОБА_2 суд відноситься критично, оскільки вони є непослідовними, нелогічними та спростовуються іншими доказами у справі, переконливі підстави для недовіри яким не були наведені, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2024 року серії ЕПР1 № 190408 (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 361770 1, складеної відносно ОСОБА_1 , за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6);

- довідкою відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 10 грудня 2024 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 22.04.2014 (а.с. 7);

- відеозаписом.

Підстави для недовіри вказаним доказам суду не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено керування саме водієм ОСОБА_1 автомобілем за наведених обставин, а також складання протоколу відносно нього та проведення зазначеного огляду працівниками поліції з дотриманням вимог закону, чітка та зрозуміла пропозиція зі сторони працівників поліції про проведення огляду (як на місці так і в медичному закладі), на що ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім відмовився, навіть при роз`ясненні йому наслідків таких дій.

Зокрема, з наведеного відеозапису вбачається, що причиною зупинки слугувало те, що зазначений автомобіль дійсно в темну пору доби рухався без світла. З початку переслідування зазначеного автомобіля та до моменту його зупинки та наближення до нього працівників поліції, відеозапис чітко та в достатній мірі зафіксував те, що в салоні автомобіля перебуває два силуети (на місці водія та на місці пасажира), кожен з яких, з моменту зупинки автомобіля до наближення до нього поліцейських, перебуває на своєму місці та відбувається ніяких рухів в салоні та розхитування транспорту, які б свідчили про можливість зміни місць особами, які перебували в салоні, а в салоні автомобіля на місці водія виявлений саме ОСОБА_1 (ні він, ні свідок ОСОБА_2 в продовж тривалого спілкування з правоохоронцями з моменту зупинки та до моменту вручення протоколів, жодного разу не повідомили про те, що ОСОБА_1 не керував транспортом).

З приводу цього, суд вважає за необхідне зауважити і про те, що комплекція як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , незначний час після зупинки транспорту та до виявлення осіб в салоні автомобіля та незначний простір в салоні автомобіля «Нива» дозволяють суду стверджувати про неможливість вчинення зазначених ОСОБА_1 та свідком дій по зміні місця в салоні автомобіля при наведених в протоколі обставинах.

Крім цього, з дослідженого відеозапису вбачається наявність у ОСОБА_1 очевидних ознак сп`яніння (в першу чергу з характеру мовлення), який, до речі, не заперечив факту вживання алкоголю, чітка та зрозуміла пропозиція зі сторони правоохоронців на проведення огляду як на місці так і в медичному закладі, на яку спочатку водій ОСОБА_1 погодився, а потім відмовився, навіть після роз`яснення наслідків таких дій та, як зазначено вище, жодного разу ані свідок, ані ОСОБА_1 не заперечували ідентифікації в ньому саме водія навіть після вручення та оголошення йому протоколу.

Наведені висновки суду узгоджуються і з тим, що суду не надано доказів на підтвердження оскарження ОСОБА_1 постанови УПП від 06 грудня 2024 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за керування саме ним при наведених обставинах зазначеним транспортом, як і не наведено вірогідного пояснення сплати штрафу за цим рішення

Крім цього, присутність свідків при проведенні огляду для визначення стану сп`яніння (частиною якого є і зафіксована відмова водія від його проходження) не є обов`язковою, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки проводився відеозапис, а незначні неточності чи можливі порушення на які посилалась сторона захисту, як на підставу для закриття провадження, суд не вважає такими, що спростовують провину водія саме в інкримінованому правопорушенні.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 цього правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, згідно встановленого порядку.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу винного, вважає за необхідне накласти на особу, що притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130, ст.ст. 40-1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Сибільов