Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 572/5594/24

Провадження № 33/4815/338/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Сулковського Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сулковського Б.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 10 грудня 2024 року о 17 годині 03 хвилини по вул. Залізничній, 70 в с. Клесів, Сарненського району Рівненської області керував транспортним засобом «TOYOTA HI ACE», номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, не зупинився, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, водій ОСОБА_1 10 грудня 2024 року о 17 годині 03 хвилини по вул. Залізничній, 70 в с. Клесів, Сарненського району Рівненської області керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Сулковський Б.П. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю подій та складів адміністративних правопорушень. Вважає, що постанова місцевого суду постановлена судом за неправильного застосування норм матеріального права, за неповного з`ясування всіх фактичних обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що долучені до протоколу відеозаписи, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння гр. ОСОБА_2 будь-якого адміністративного правопорушення, що стало підставою для зупинки автомобіля під його керуванням. Доводить, що ОСОБА_3 , як вбачається з відеозапису, неодноразово погоджувався пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, не виходячи з автомобіля (що не порушує чинне законодавство).

Заслухавши доводи захисника Сулковського Б.П. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП при зазначених у постановах обставинах ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР від 10 грудня 2024 року та ЕПР №193385 від 10 грудня 2024 року (а.с.2, 16), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки відмовився (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4); відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт невиконання ОСОБА_1 законної вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу та відмови останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 неодноразово погоджувався пройти тест визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, не виходячи з автомобіля, оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи, якими зафіксовано, що поведінка та дії ОСОБА_1 були спрямовані на штучне створення умов, за яких не можливо провести огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки (відмовлявся вийти з автомобіля) та відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі (файл 1200, час 09:00).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що долучені до протоколу відеозаписи, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, що стало підставою для зупинки автомобіля під його керуванням, суд вважає такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль «TOYOTA HI ACE», номерний знак НОМЕР_1 , яким рухався ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції у зв`язку з наявними на ньому пошкодженнями (файл 1200, час 08:20).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 36, 38 КУпАП в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Сулковського Б.П. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович