запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/457/25Головуючий у 1-й інстанції Геєць Ю.В.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Пономаренка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пономаренка Олександра Олександровича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 30.10.2024 року о 14.00 год. в м.Запоріжжі, по вул.Перемоги, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Пономаренко О.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що відеозапис не містить даних про те, що водію ОСОБА_1 поліцейськими було повідомлено підстави зупинки транспортного засобу та конкретний пункт ПДР, який останнім було порушено. Отже, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими незаконно.

З відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також пропозиції з боку поліцейських щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку, а також не міститься відмова останнього від її проходження.

Поліцейськими не були відібрані покази від особи, який їхав разом із ОСОБА_1 на пасажирському сидінні та не зазначено його як свідка події.

Заслухавши захисника Пономаренка О.О., який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162371 від 30.10.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- диском з відеозаписом події.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом захисником не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам захисника, викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим, порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Відеозаписом чітко зафіксовано як 30.10.2024 року о 14.00 год. був зупинений автомобіль «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які були перелічені водієві.

Далі поліцейський запропонував пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 надав поліцейському чітку, категоричну та зрозумілу відмову від проходження огляду. Більше того, сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що його було зупинено працівниками поліції у день та час, вказані у протоколі.

Під час відмови огляду на стан наркотичного сп`яніння співробітник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, апеляційний суд зазначає наступне.

Питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції, які нібито мали місце 30.10.2024 року, протиправної поведінки суб`єктів владних повноважень, будь-яких провокацій під час зупинки транспортного засобу та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Загалом доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни або скасування відсутні. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Пономаренка Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/12374/24