Провадження № 3/643/490/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025

Суддя Московського районного суду м. Харкова Тимош О. М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військоврслужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

20.10.2024 о 21 годині 10 хвилин в м. Харкові по Салтівському шосе, 167 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Navara» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARHF-0020, тест 3217), результат огляду 2,03 проміле. Водій з результатом огляду згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, яким, зокрема, передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.9а ПДР України, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Захисник подав письмові пояснення, в яких просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. У поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 на даний час є військовослужбовцем ЗСУ та проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 1 гранатометного відділенння гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону на посаді старшого водія, де приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 20.10.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 155142 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. З 13 жовтня по 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 перебував у відпустці, що підтверджується копією рапорту. ОСОБА_1 визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення і щиро розкаюється. По суті правопорушення пояснює таке. 20.10.2024 року приблизно з 20:00 ОСОБА_1 повертався від побратимів. В момент проїзду блокпосту ОСОБА_1 відволікся та здійснив наїзд на бетонний блок.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Однак, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, позбавить його можливості виконувати свій військовий обов`язок, оскільки виконання його посадових обов`язків потребує постійного переміщення, ввезення-вивезення, евакуацію солдат ЗСУ з фронтової зони. За приписами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998). ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»). За положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст вказаного положення свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. У даному випадку застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до військовослужбовця, який на даний час виконує обов`язки щодо захисту територіальної цілісності України та стримування російської агресії, які безпосередньо пов`язані із керуванням транспортними засобами, позбавить ОСОБА_1 можливості виконувати обов`язки військової служби під час дії в Україні воєнного стану.

Крім того, в результаті даного адміністративного правопорушення тяжких наслідків не настало, відсутнє заподіяння шкоди суспільним інтересам, дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди приватним або державним інтересам. Також ОСОБА_1 характеризується зразково по службі.

Захисник вважає, що при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності для суду є можливим застосувати аналогію закону та призначити основне стягнення нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме призначити адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. Застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом, що в даному випадку буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню. Захисник посилається на постанову від 08.01.2024 по справі № 274/6683/23 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постанову від 20.06.2023 по справі № 671/1402/23 Волочиського районного суду Хмельницької області, постанову № 949/39/23 від 01.03.2023 Дубровицького районного суду Рівненської області.

В протоколі місце вчинення адміністративного правопорушення вказане, як м. Харків, дорога Кільцева (М-03) та шосе Салтівське, згідно з роздруківкою Драгеру місце проведення тесту вказане, як перехрестя кільцевої (М-03) та вул. Сіверська, а згідно з рапорту капітана поліції УПП в Харківській області ДПП Максима Дахно від 21.11.2024 зазначено, що протокол № 155142 складався м. Харків, Салтівське шосе, 167. Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинно зазначатися місце складання протоколу. Згідно з п.2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. П. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлює, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Щодо рапорту співробітника поліції від 21.11.2024, Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі № 524/4668/17 зазначив, що зважаючи на те, що співробітник поліції є зацікавленою особою при розгляді справи, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З матеріалів справи не можливо встановити де саме було здійснене адміністративне правопорушення, не можливо встановити де саме водій проходив огляд на стан сп`яніння, неможливо встановити де саме складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі, в роздруківці Драгеру, та в рапорті співробітника поліції зазначені різні адреси. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння було оформлено іншою особою, яку не можливо встановити, як працівника поліції у зв`язку з відсутністю у графі «серії та номеру службового посвідчення» серії та номеру службового посвідчення, що не відповідає встановленому зразку «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(пункт 8 розділу II)». Зважаючи на вище викладене, згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП якщо суд, при дослідженні матеріалів справи дійде висновку про відсутністю складу адміністративного правопорушення навіть при визнанні вини особи, суд може закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та щиро кається, зразково виконує свої службові обов`язки, тому просив не позбавляти його права керування транспортними засобами для можливості виконання в подальшому обов`язків по захисту держави.

Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а ПДР України визначено заборону для водія керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.3, п.4, п.5 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто поліцейським встановлено порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з наданих суду доказів, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, ОСОБА_1 погодився, що засвідчив в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та вбачається з відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №155142 від 20.10.2024; рапортом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; роздруківкою з Драгера (тестування на алкоголь), згідно з якою результат тестування 2,03%; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Drager із дотриманням передбаченої законом процедури, з результатом погодився.

Рапортом поліцейського уточнена адреса місця скоєння адміністративного правопорушення: м. Харків, Салтівське шосе, 167.

Підстави, зазначені захисником, як привід для закриття провадження по справі в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, не спростовують вину ОСОБА_1 , а вимога про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення суперечить позиції сторони захисту щодо визнання вини.

Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до довідки, виданої інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП, ОСОБА_1 згідно з обліковими даними ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 видане 10.03.2017.

Згідно з довідкою від 18.12.2024 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_4 , яка відповідно до інформаційної довідки станом на 10.01.2025 перебуває в штаті воєнного часу. ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

Згідно зі службовою характеристикою солдат ОСОБА_1 зразково виконує свої посадові обов`язки і завжди готовий до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, дотримується правил поведінки. Дисциплінований, не допускає негідних вчинків. Користується авторитетом і повагою серед товаришів. З травня місяця 2022 року і на даний момент перебуває на службі та бажає служити надалі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом.

При цьому суд вважає неможливим не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та не передбачає накладення стягнення без позбавлення права.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.27, 33, 40-1, 130, 248, 251, 252, 268, 280, 283, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Тимош