ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/392/25 Справа № 233/5202/24 Суддя у 1-й інстанції - Міросєді А.І. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м.Кривий Ріг

18.03.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Поліщук І.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Поліщук І.М., яка в апеляційній скарзі:

- зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідків відмови від огляду на стан сп`яніння;

- вказує, що зупинку транспортного засобу було здійснено поліцейським Дзюбою І.В. а протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським Безміним М.М., та не відомо, чи були ним роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- вважає, що направлення на огляд до закладу охорони здоров`я було складено після складання протоколу про адміністративне правопорушення, та взагалі невідомо коли таке направлення було складено;

- вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266 КУпАП та є недійсним;

- зазначає, що ОСОБА_1 в день події виконував бойове зведення та був зупинений без видимих причин, оскільки названа працівником поліції ОСОБА_3 причина зупинки транспортного засобу не пристебнутий пасок безпеки не могла бути ним помічена із значеної відстані;

- вважає, що для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння необхідно було запросити представників служби правопорядку, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та огляд на стан сп`яніння слід було проводити відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП;

- звертає увагу, що відеозапис є неповним, та не може бути визнаний належним та допустимим доказом відповідно до вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р. та не зазначено технічний засіб, яким вказаний відеозапис виготовлений;

- зазначає, що фактично судового засідання не було проведено, ОСОБА_1 написав заяву про розгляд провадження за його відсутності під диктовку по мобільному телефону, зміст якого не пам`ятає, та після чого за наданими реквізитами сплатив штраф;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Поліщук І.М. та ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали про її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09.09.2024р., о 10.10 год. в м. Костянтинівка по вул. Ємельянова біля будинку 12, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALKOTEST 6820 та в закладі охорони здоров`я в «СП КНП МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Костянтинівка відмовився, чим порушив своїми діями вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол серії ЕПР1 №125849 від 09.09.2024р., який відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

- копію військового квитка НОМЕР_2 від 27.10.1995р.;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2024р.;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3012251 від 09.09.2024р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КпАП;

- відеозапис, долучений до протоколу, яким підтверджується, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився або на транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALKOTEST 6820, що зафіксовано технічними засобами відео фіксації;

- довідку Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, якою підтверджується, що ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної за ст. 130 КУпАП, має посвідчення водія відповідної категорії.

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність наведених доказів вважав, що є підтвердженим факт керування ОСОБА_1 , 09.09.2024р., о 10.10 год. в м. Костянтинівка по вул. Ємельянова біля будинку 12, транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що утворило в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а мотиви прийняття доказів, які містять матеріали справи про адміністративні правопорушення, такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП утворила саме його відмова від законної вимоги працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також підтверджується відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідків відмові від огляду на стан сп`яніння є неспроможними та спростовуються відеозаписом, відповідно до якого працівник поліції наголосив, що за відмову від огляду на стан сп`яніння буле складено протокол про адміністративне правопорушення;

Доводи апеляційної скарги захисника, що зупинку транспортного засобу було здійснено поліцейським Дзюбою І.В., а протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським Безміним М.М. не приймаються до уваги оскільки не мають жодного процесуального значення.

Посилання в апеляційній скарзі та те, що відомо чи були ним роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є також неслушними, оскільки про ознайомлення із наведеними вище правами свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.09.2024р..

Доводи апеляційної скарги, що направлення на огляд до закладу охорони здоров`я було складено після складання протоколу про адміністративне правопорушення, та взагалі невідомо коли таке направлено було складено також є неслушними, оскільки таке направлення має значення та оформлюється виключно для лікаря закладу охорони здоров`я, а не для вручення особі, яка підлягає огляду, оскільки такий огляд проводиться виключно у присутності працівника поліції, який супроводжує особу до закладу охорони здоров`я відповідно до ст. 266 КУпАП. Тобто наявність у ОСОБА_1 копії направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, а бо ж його відсутність на правильність встановлення фактичних обставин справи жодним чином не впливає.

З підстав викладених вище не є також слушними доводи, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266 КУпАП та є недійсним.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 в день події виконував бойове зведення та був зупинений без видимих причин, оскільки названа працівником поліції ОСОБА_3 причина зупинки транспортного засобу не пристебнутий пасок безпеки не міг бути ним помічений із значеної відстані, не мають під собою підґрунтя, спростовуються матеріалами відеозапису та постановою про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння необхідно було запросити представників служби правопорядку, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та огляд на стан сп`яніння слід було проводити відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП заслуговують на увагу, проте не впливають на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.

У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.

У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.

Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).

У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння слід керуватись норми ст. 266-1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис є неповним, та не може бути визнаний належним та допустимим доказом відповідно до вимог «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р. та не зазначено технічний засіб, яким вказаний відеозапис виготовлений, також не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП відеозапис є обов`язковим лише під час огляду особи на стан сп`яніння. Інші фрагменти відеозапису слід розглядати відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, та долучення безперервного відеозапису за весь час несення чергування працівниками поліції нормами КУпАП не вимагається.

Доводи апеляційної скарги, що фактично судового засідання не було проведено, ОСОБА_1 написав заяву про розгляд провадження за його відсутності під диктовку по мобільному телефону, зміст якого не пам`ятає, та після чого за наданими реквізитами сплатив штраф,суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, передбачений КУпАП, а написання ОСОБА_1 заяви про розгляд справи за його відсутності не можна вважати порушенням, оскільки написання такої заяви не було результатом примусу, чи вчинено проти його волі, беззаперечно свідома та освічена особа має розуміти наслідки своїх дій, у тому числі при цьому і при написанні заяв.

Таким чином доводи про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Поліщук Ірини Миколаївни на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя