КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року

справа № 369/13853/24

провадження № 33/824/1385/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Ничик Аліни Валеріївни на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області захисник ОСОБА_1 - Ничик Аліна Валеріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтуванні вимог посилається на те, що адміністративні матеріали складено з порушенням, а відсутність доказів підтверджує неправомірність складеного адміністративного матеріалу, а докази здобуті шляхом порушення є неналежними. Зазначає, що корінець драгеру не містить даних до якого протоколу його долучено. Також на відео не видно перевірку Драгеру перед початком посвідчування, при особі не розпаковували мундштук. Крім цього, відео фіксування події повинно проводитись з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій. Звертає увагу, що на відео не зафіксовано факту керування транспортним засобом. На відеозаписі міститься лише спілкування поліцейського, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, факт руху транспортного засобу, факт керування особою транспортним засобом, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. Звертає увагу, що на відеозаписі апелянт вказує, що не погоджується з результатами так як не вживає алкогольних напоїв, маючи хворобу. Яка перешкоджає, а тому працівники поліції повинні були запропонувати особі пройти огляд в закладі охорони здоров`я і в разі відмови складати протокол.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Ничик Аліна Валеріївна апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.08.2024 року серії ААД № 683950, 11.08.2024 року близько 22 години 04 хвилин, в Київській області, в Бучанському районі, в с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця М. Острозького, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціально технічного приладу «Драгер». Результат тесту 0,47 % проміле. Тест № 437. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР, і вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 11.08.2024, серія ААД № 683950;

- роздруківка тесту «Драгер», відповідно до якої результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становив 0,47 % проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- Рапортом поліцейського;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського від 11.08.2024 року .

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 16, 17, 19, 20, 21 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роздруківки тесту «Драгер» результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становив 0,47 % проміле.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм пункту 2.9 А ПДР України.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

З наявного відеозапису, вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погоджується, результат тесту становить 0,47% з чим останній не погоджується та повідомляє, що алкогольні напої сьогодні не вживав, а вживав вчора.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_2 - Ничик Аліни Валеріївни стосовно того, що корінець драгеру не містить даних до якого протоколу його долучено. Також на відео не видно перевірку Драгеру перед початком посвідчування, при особі не розпаковували мундштук. Крім цього, відео фіксування події повинно проводитись з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак поліцейськими не було проведено таких дій. Звертає увагу, що на відео не зафіксовано факту керування транспортним засобом. На відеозаписі міститься лише спілкування поліцейського, при цьому відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, факт руху транспортного засобу, факт керування особою транспортним засобом, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність. Звертає увагу, що на відеозаписі апелянт вказує, що не погоджується з результатами так як не вживає алкогольних напоїв, маючи хворобу. Яка перешкоджає, а тому працівники поліції повинні були запропонувати особі пройти огляд в закладі охорони здоров`я і в разі відмови складати протокол.

Доводи апеляційної скарги, що корінець драгеру не містить даних до якого протоколу його долучено, не береться до уваги оскільки в чеку драгер тест № 437 від 11.08.2024 року міститься підпис ОСОБА_1 ..

Окрім того, інші доводи захисника Ничик А.В. щодо відсутності відомостей на відеозапису стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, де він зазначив, що 11.08.2024 року керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , як його зупинили працівники поліції та зазначив про те, що вживав алкогольні напої напередодні та вважав, що перебуває в тверезому стані, у зв`язку з чим і погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з результатом не погодився.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

З наведених обставин апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ничик Аліни Валеріївни залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяКінець форми