Справа №: 486/82/25 Провадження № 3/486/270/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м.Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі судового засідання Гайдук А.С.,

за участю захисника Коробкової О.О.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4,124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 17.02.2025 надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КпАП України.

Згідно з протоколом ЕПР1 №199964 від 19.12.2024 ОСОБА_2 19.12.2025 о 07-50 год. в м.Південноукраїнську по вул.Набережній Енергетиків, 25, керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався дистанції, та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фольцваген Пасат», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, що кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом ЕПР1 №199982 від 19.12.2024 ОСОБА_2 19.12.2025 о 07-50 год. в м. Південноукраїнську по вул. Набережній Енергетиків, 25, керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з припаркованим автомобілем припаркованим автомобілем «Фольцваген Пасат», державний номерний знак НОМЕР_2 , та скоївши дорожньо-транпортну пригоду, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.10 Правил дорожнього руху України, що кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень. Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП, дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Захисник Коробкова О.О. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнає повністю, просить закрити провадження у зв`язку зі спливом строку притягнення до відповідальності, а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не визнає, оскільки змушений був від`їхати від місця ДТП, так як йому необхідно було терміново везти невістку в лікарню, що підтверджується медичною довідкою.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що пояснення захисника частково не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 намагався проїхати між двома машинами і пошкодив одну з них, зупинився, оглянув завдану шкоду і покинув місце ДТП. Через деякий час повернувся та дав потерпілому 300 грн., після чого потерпілий викликав поліцію. Щодо пояснень ОСОБА_2 на відеозаписі про необхідність завести онука в садочок, пояснив, що ДТП справді сталося біля дитячого садочку, але на виїзді, коли дітей вже завели.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто ОСОБА_2 повинен був пересвідчитися у безпеці маневру, однак цього не зробив, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем. Після цього не викликав поліцію, не повідомив про ДТП, а поїхав далі, тобто залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо невизнання ОСОБА_2 своєї вини у залишенні місця ДТП суд вважає необхідним зазначити, що його пояснення суперечать Правилам дорожнього руху України.

Так, згідно п.2.10 правили дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Також суд не приймає до уваги пояснення захисника щодо необхідності їхати в лікарню, оскільки ці пояснення повністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, на якому ОСОБА_2 , пояснює працівникам поліції, що підставою для ззалишення місця ДТП стала необхідність завезти онука в садочок.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_2 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП в судовому засіданні підтвердилась дослідженими доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199982, ЕПР1 №199964 від 19.12.2024, рапортом, схемою місця ДТП від 19.12.2024 року, дослідженим відеозаписом, письмовими поясненнями учасників ДТП та іншими матеріалами справ в сукупності.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що правопорушення були вчинені 19.12.2024.

Матеріали справи надійшли до суду 17.02.2025.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, так як з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло більш ніж три місяці.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення №486/82/25 відносно ОСОБА_2 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та №486/83/25 відносно ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти номер 486/82/25 (номер провадження 3/486/275/2025).

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні 19.12.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні 19.12.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КпАП України закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Волощук