ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/648/25 Справа № 202/8265/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Юшкевича Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 14 червня 2024 року близько 07:30 години ОСОБА_1 перебував на території місця тимчасового розташування в/ч НОМЕР_1 у населеному пункті АДРЕСА_2 , при виконанні службових обов`язків, в умовах особливого періоду перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено за допомогою приладу Алконт-М, результат склав 1,37 проміле, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 . ст. 172-20 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання. Про існування

оскарженої постанови ОСОБА_1 , дізнався ознайомившись з її змістом у за стосунку Дія, враховуючи що останній проходить військову службу та не мав об`єктивної змоги своєчасно звернутись за захистом своїх прав, вказані причини просить визнати поважними.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення права на захист та спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження. Зазначає, про порушення процедури проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу після висловленої ним незгоди з результатом тесту.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що судовий розгляд в суді першої інстанції проведено без участі сторін, в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 копії оскарженої постанови в порядку ст. 285 КУпАП.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , під час судового розгляду в суді першої інстанції присутній не був обізнаний про мотиви суду, що об`єктивно унеможливлювало своєчасне складання та подання апеляційної скарги, з огляду на те, що він є військовослужбовцем і в період ухвалення оскарженої постанови проходив військову службу, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що для забезпечення доступу до правосуддя необхідно строк апеляційного оскарження поновити.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, зауваживши, що процедуру проведеного огляду було порушено, оскільки він з результатом проведеного тесту не погодився та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, куди доставлений не був, перевіривши надані матеріали співставивши їх з доводами апеляційної скарги, вважаю, що сотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, вина правопорушника підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/3286 складеним уповноваженою особою, однак з порушенням вимог статей 254 - 256 КУпАП, оскільки під час огляду не було залучено двох свідків та не здійснено відео фіксацію, а також актом огляду та чеком-роздруківкою з результатом тесту.

Зазначені вище докази не можна вважати належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на допущені процесуальні порушення під час їх складання.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає чотири форми об`єктивної сторони, а саме:

(1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

(2) або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

(3) або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

(4) а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Посилання на той факт, що матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 дійсно знаходився під час виконання службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння також приймаються до уваги.

Крім того, в наданих матеріалах та самому протоколі відсутні дані про те, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та при яких обставинах йому було запропоновано пройти огляд.

Зі змісту Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затверджено наказом Міністерства Оборони Українивід 23 жовтня 2021 року № 329 (Далі - Інструкція), слідує, що у разі незгоди особи, яка притягається до відповідальності з результатмо тесту проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Звертаю увагу, що порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КупАП, деталізований затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Постанова) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція)..

За приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, враховуючи зафіксовану у протоколі ДНК-2/3286 незгоду ОСОБА_1 , з результатом огляду на стан сп`яніння та ініціювання ним проходження огляду у медичному закладі, останньому повинно бути забезпечено проведення огляду в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог с. 3 ст. 266 КУпАП, а тому такий огляд вважаю недійсним.

Крім того, матеріали справи не містять даних про те, що під час проведення огляду були залучені свідки, також до матеріалів справи не долучений відеозапис події.

Також, ОСОБА_1 долучено копію дорожнього листа згідно даних якого, він в день події пройшов огляд, як водій-механік та був допущений до маршруту, що з-поміж іншого також спростовує факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені вище обставини судом першої інстанції в повній мірі не з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконання останнім обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в

умовах особливого періоду.

Враховуючи, що підставою для скасування оскаржуваної постанови суду є визнання недійсними результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не входжу в детальне обговорення інших доводів апеляційної скарги, оскільки рішення з вказаних процесуальних порушень підлягає безумовному скасуванню.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищенаведене та визнання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити захиснику Юшкевич Є.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу захисника Юшкевича Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рябчун