справа № 235/3022/24
№ провадження 3/208/1441/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Гречана В.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП та паспорті дані не відомі, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

за скоєння адміністративного правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 799045 від 30.03.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року в провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обдласті з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 799045 від 30.03.2024 р. слідує, що 30.03.2024 року о 16 годині 50 хвилин в Донецькій області м. Покровськ, вул. Гайдаматська «Гранит», водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 217030, д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, яка не відповідає дійсності, порушення координації руху. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою виявлення ступеня наркотичного сп`яніння відмовився. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адвокатом Кошель Артемом Сергійовичем, який представляє інтереси ОСОБА_1 , подано заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, а також клопотання, відповідно до якого він просить провадження по справі закрити за відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний не відмовлявся проїхати із працівниками поліції до медичного закладу з метою проходження огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння, однак по приїзду до Покровського наркологічного диспансеру з`ясувалося, що медичний заклад зачинений. Після його підзахисному було запропоновано проїхати до іншого найближчого відчиненого медичного закладу, яким виявився медичний заклад у м. Мирноград, на що останній вже відмовився у зв`язку з недовірою до працівників поліції. При цьому інших направлень поліцейські не виписували. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази вини його підзахисного.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази та доводи сторін, оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (на, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з підпунктами восьмим та дванадцятим пункту ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандарт або в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Як свідчать матеріали справи, працівниками поліції була дотримана визначена законодавством процедура виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та його вина підтверджується дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 799045 від 30.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , який за змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України; дії посадової особи, що його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались;

- направленням до медичного закладу м. Покровськ на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, складене 30.03.2024 року о 16:55 годині.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зробленого за допомогою боді-камери, на якому відображено, що спочатку водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі і був доставлений працівниками поліції до Покровського наркологічного диспансеру, однак по приїзду до нього останній виявився зачинений. Після того, як працівниками поліції було з`ясовано найближчий відчинений медичний заклад у м. Покровськ, де можна було б перевірити стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_3 було запропоновано проїхати до найближчого відчиненого медичного закладу з метою встановлення ступеня наркотичного сп`яніння, однак останній відмовився проїхати до іншого медичного закладу з метою огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Не визнання вини ОСОБА_1 та його представником суд розцінює критично, як спосіб захисту, обраному особою з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Як вбачається із твердження адвоката Кошель А.С., його підзахисний не відмовлявся проїхати до медичного закладу з метою проходження медичного обстеження для виявлення ступеня наркотичного сп`яніння, що зафіксовано на відео, яке долучено до матеріалів справи, однак по приїзду до Покровського наркологічного диспансеру, останній виявився зачинений, після чого, працівниками поліції не було виписане повторно направлення до іншого найближчого відчиненого медичного закладу, з метою проходження медичного огляду, а вони лише пропонували проїхати до іншого закладу, якого саме не уточнювали, оскільки й самі не знали, який найближчий заклад може бути відчинений. У зв`язку з виникненням недовіри до таких дій співробітників поліції, його підзахисний відмовився їхати до іншого медичного закладу для проходження медичного огляду. Саме тому в матеріалах справи міститься лише одне направлення для проходження медичного нагляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, в якому не зазначено, що його підзахисний відмовився проходити огляд у медичному закладі. Інших доводів, які б підтверджували належним чином його відмову від проходження медичного огляду в матеріалах справи відсутні, а значить і в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зазначені вище доводи адвоката Кошель А.С., суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зробленого за допомогою боді-камери, який додано працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дійсно спочатку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності погодився проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, найближчий з яких був Покровського наркологічного диспансеру, однак зазначений медичний заклад виявився зачиненим, про що працівники поліції не могли бути обізнані заздалегідь.

Оскільки підтвердити чи спростувати наявність у водія наркотичного сп`яніння можливо лише в медичному закладі за допомогою проведення відповідного медичного огляду лікарем, який обізнаний з правилами та методами його проведення, працівниками поліції були вжиті заходи для з`ясування адреси наступного найближчого медичного закладу, в якому можна було б пройти таке обстеження та запропоновано ОСОБА_1 проїхати разом з ними до іншого медичного закладу в м. Покровськ для огляду, однак останній відмовився, чим, на думку суду порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Посилання адвоката Кошель А.С. на те, що працівниками поліції не було виписане наступне направлення до іншого медичного закладу, не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Окрім того, в направлені (а.с.2) не зазначено назву конкретного медичного закладу, а вказано: "медичний заклад м. Покровськ".

Повторно ОСОБА_3 працівниками поліції було запропоновано проїхати саме до іншого найближчого медичного закладу в м. Покровськ, що зафіксовано у відеозаписі.

З урахуванням системного аналізу положення ч.1 ст. 130 КУпАП та п.2.5 Правил Дорожнього руху України, суд приходить до висновку, що не оформлення у даному випадку повторного направлення на огляд водія транспортного засобу до іншого медичного закладу, не спростовує факту відмовити від проходження огляду з метою виявлення ступеня наркотичного сп`яніння і не може бути підставою для закриття провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, достатніми, належними та допустимим і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше притягався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини умисні дії, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 з метою додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкцій статті, за якою він притягується до відповідальності.

Пункт 10.1 ПДР України зазначає, що "водій" - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Диспозиція частини 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи містять довідку, складену старшим інспектором САП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Юлією РОМІЧЕВОЮ, згідно якої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними порталу Національної поліції України, має посвідчення водія № НОМЕР_1 , термін дії якого - з 15.07.2010 року.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами. На думку суду зазначене стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на користь держави - судовий збір, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.Г.Гречана