Справа № 587/4273/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 ( м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,
за ст. 130 ч.1 КУпАП,
09 листопада 2024 року о 19-39 години ОСОБА_1 в с.Стецьківка по вул.Польова Сумського району Сумської області керував автомобілем BMW 5231 реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні захисник Вакула В.М. вину ОСОБА_1 заперечував, підтримав клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши думку захисника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться ( п.6 розд. ІІ Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Порядок оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння врегульований, крім норм КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція №1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція №1452/735).
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.( п.5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008).
З протоколу про адміністративне правопорушення від 9 листопада 2024 року серії ЕПР1 №169937 вбачається, що 09 листопада 2024 року о 19-39 години ОСОБА_1 в с.Стецьківка по вул. Польова Сумського району Сумської області керував автомобілем BMW 5231 реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.( ар.с.1,2).
При огляді відеозапису вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля і був зупинений працівниками поліції. При розмові з водієм у працівника поліції виникла підозра, що водій вживав алкоголь, оскільки було чутно різкий запах алкоголю. Водієві було запропоновано пройти огляд на виявлення ступеню алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, але останній добровільно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер та в медичному закладі.
В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені, зокрема, статтею 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.
В клопотанні про закриття справи за відсутністю складу правопорушення захисник Вакула В.М. зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та обставинам справи та іншим нормативним актам.
Разом з тим, позиції захисника спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.
З відеозапису вчиненого правопорушення вбачається, що поліцейський після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, відразу повідомив про наявність ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Після цього поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння спочатку на місці, потім на місці або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовляється. Після цього через деякий час поліцейський ще раз пропонує пройти обстеження на стан сп`яніння на місці і на питання чи буде ОСОБА_1 проходити таке обстеження останній відповідає : «Да, давайте». Після цього поліцейський відкриває багажник автомобіля, де знаходиться акотестер для визначення стану сп`яніння і пропонує ОСОБА_1 підійти до нього, однак ОСОБА_1 відмовляється, кажучи : «Ні, не буду». « В лікарню поїдете?»- «Ні». Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі. При цьому поліцейський роз`яснив права ОСОБА_1 , а також наслідки відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння, роз`яснив, що він складатиме відповідний протокол за відмову у проходженні огляду і повідомив. місце розгляду справи, повідомивши також про те, що ОСОБА_1 відстороняється від подальшого керування транспортним засобом.
Таким чином, ствердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння не відповідає дійсності. Діалог, який відбувається між поліцейським та ОСОБА_1 однозначно свідчить про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці вчинення правопорушення, так і в медичному закладі.
Та обставина, що, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, що ставляться, свого підтвердження не знайшла.
У відповідності з статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Стаття 256 із змінами, внесеними згідно із Законом № 586-VI від 24.09.2008 , № 721-VII від 16.01.2014 - втратив чинність на підставі Закону № 732-VII від 28.01.2014 ; із змінами, внесеними згідно із Законами № 767-VII від 23.02.2014 , № 198-IX від 17.10.2019 \
З матеріалів справи вбачається, щшо складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, зокрема, статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція №1395); Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція №1452/735).
При складенні протоколу не допущено таких порушень закону, які б могли потягнути за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення незаконним.
Отже, безпосередньо дослідивши в судовому засіданні та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає їх належними і допустимими, зібраними у порядку та у спосіб, встановлений законом, а тому вважає встановленим факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України у ОСОБА_1 документ «посвідчення водія» відсутній.
Між тим, вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_2 такого додаткового виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого особі права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Отже, позбавити права керування транспортними засобами можна лише ту особу, яка наділена таким правом.
Відповідно роз`яснення, яке міститься в п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати таке стягнення як позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі його не має.
З урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення та його особи, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч.1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя О.А.Степаненко