П О С Т А Н О В А

31.03.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого екіпірувальником Локомотивного депо Жмеринка регіональної філії « Південно- Західна залізниця», - за частиною другою статті 173-2, частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 6 березня 2025 року надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою та частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574945 від 2 березня 2025 року, цього дня о 18-00 год ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, 2 березня 2025 року було складено протокол серії ВАВ №574971 за фактом того, що 2 березня 2025 року о 18- 00 год ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_4 .

Відповідні протоколи були складені інспектором СРПП Жмеринського РВП Кабаровським С.С. про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених, відповідно, частиною другою та частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою від 31 березня 2025 року дві справи про адміністративне правопорушення об`єднано в одному провадженні.

Відповідно до протоколів, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи; та частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні 20 березня 2025 року вини у вчиненому правопорушенні не визнає, просить викликати в наступне судове засідання його дружину та дочку. Пояснює, що насильства в сім`ї він не вчиняв ні відносно доньки, ні відносно дружини. Він близько півтора місяця проживає від них окремо і приїхав додому, щоб забрати свого собаку. Дружина його до будинку не пустила, він постукав у вікно і воно зламалось, бо вже було не справне, на даний час замовив нове вікно. Дружина викликала поліцію, оскільки він сказав їй декілька неприємних, нецензурних слів, але фізичного насильства він не вчиняв. В судовому засіданні 31 березня 2025 року пояснив, що він стукав в двері, казав дружині, що вона його зрадила, нецензурні слова були. На кухні вікно вже було зламане, і він його не чіпав. Чому в письмових пояснення написано одне, а судовому засіданні пояснено інше, то це тому, що він не читав того, що підписував.

В судове засідання 31 березня 2025 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не з`явились, через канцелярію суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність. У клопотанні вона вказує, що просить взяти до уваги той факт, що її батько 2 березня 2025 року близько 18 год висловлювався лайливими та нецензурними словами, кричав та вчиняв психологічний тиск, вона злякалась, плакала, і батько заспокоївся лише після виклику працівників поліції. Такі ситуації були і раніше.

Головний спеціаліст Служби у справах дітей ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що точної дати не пам`ятає, але до них надійшло звернення бабусі ОСОБА_3 , яка повідомила, що відбувається домашнє насильство. Службою було прийнято рішення обстежити місце проживання дітей. Коли вони прийшли до них до дому, то зі слів ОСОБА_4 вона дізналась, що у них з ОСОБА_2 були сімейні сварки, яких останнім часом стало більше, і тому вона подала до суду позов про розірвання шлюбу, оскільки хвилюється за свою безпеку. Службою було поставлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах.

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він друг і колега ОСОБА_2 і вони близько місяця назад, десь о 17-30 год прийшли до нього додому забрати собаку, оскільки він його про це попросив. ОСОБА_2 відкрив хвіртку ключем, зайшов на подвір`я, але двері будинку ключем відкрити не зміг, через вікно дружина ОСОБА_2 сказала, щоб вони забирались і чув, що вона викликала поліцію. Потім з будинку вийшла теща, а з вулиці прийшла дочка ОСОБА_9 , яка спитала, - «папа, що ти робиш». Потім приїхали працівники поліції, які забрали ОСОБА_2 в автомобіль для складання протоколу. Він десь пів години почекав, потім з дозволу ОСОБА_4 вони забрали собаку і пішли, де їх по дорозі наздогнали працівники поліції і сказали підписати протокол ще і відносно дочки, ОСОБА_2 був здивований і шокований, але підписав протокол.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, які відповідають вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому ОСОБА_2 поставив свій підпис та вказав «згоден»; терміновий заборонний припис стосовно кривдника, відповідно до якого кривднику заборонено 5 діб контактувати з постраждалою особою; рапорт про надходження повідомлення 2 березня 2025 року від інспектора СРПП Жмеринського РВП Кабаровського С.С. про те, що за адресою АДРЕСА_1 , під час опрацювання виклику про домашнє насильство відносно дружини було зафіксовано факт вчинення домашнього насильства відносно дочки ОСОБА_10 , 2010 року народження; рапорт про надходження повідомлення 2 березня 2025 року о 18-03 год від ОСОБА_4 , про те, що чоловік створює нестерпні умови проживання, намагається проникнути до будинку; заяву та письмове пояснення ОСОБА_4 , у якій вказано, що її чоловік ОСОБА_2 2 березня 2025 року гупав у вікна, на кухні вибив вікно, погрожував та обзивав її і дочку, чим вчинив відносно них психологічне насильство; письмове пояснення ОСОБА_3 , у якому вказано, що 2 березня 2025 року її не було вдома, однак їй зателефонувала мати та попросила викликати працівників поліції, які приїжджали 1 березня 2025 року, вона не додзвонилась, пішла додому, де побачила батька, який хотів у неї забрати телефон, кричав та чинив психологічний тиск; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, де поліцейським зазначено про середній та високий рівень небезпеки; копію паспорта ОСОБА_2 , відповідно до якого встановлено його особу, довідку від голови квартального комітету "Центральний", згідно з якою скарг на ОСОБА_2 від сусідів та членів сім`ї не надходило та позитивну характеристику на ОСОБА_2 з місця роботи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , головного спеціаліста служби у справах дітей, свідка та дослідивши матеріали справи, суддя не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що він не вчиняв насильства в сім`ї, оскільки це спростовано дослідженими в судовому засіданні викладеними вище доказами.

Тому, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою та частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки останній вчинив по відношенню до дружини та неповнолітньої дитини домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного чи економічного характеру (погрози, образи, позбавлення житла, на яке потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, який працює та позитивно характеризується за місцем роботи, ступінь вини ОСОБА_2 , який вчинив адміністративне правопорушення з прямим умислом. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність - не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Керуючись статтями 173-2, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та частиною другою статті 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ