Справа № 676/8159/24
Номер провадження 3/676/48/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №180672 від 23 листопада 2024 року, складеного інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Підліснюком М.Ю., 23 листопада 2024 року о 22 год. 21 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Драй Хмари,44 водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП ЕНА №3411645 від 04.11.2024 року, повторно протягом року керував автомобілем BMW 330I н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами категорії «В», чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ; ч.10 ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив факт керування 23 листопада 2024 року о 22 год. 21 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Драй Хмари,44 автомобілем BMW 330I н.з. НОМЕР_1 та відмовився давати пояснення згідно ст.63 Конституції України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з наступних правових підстав.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №180672 від 23 листопада 2024 року, складеного інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Підліснюком М.Ю., 23 листопада 2024 року о 22 год. 21 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Драй Хмари,44 водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП ЕНА №3411645 від 04.11.2024 року, повторно протягом року керував автомобілем BMW 330I н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами категорії «В», чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ; ч.10 ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП, яка згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ставиться у вилу ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Разом з тим, будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на те, що ОСОБА_1 23 листопада 2024 року о 22 год. 21 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул.Драй Хмари,44 водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП ЕНА №3411645 від 04.11.2024 року, повторно протягом року керував автомобілем BMW 330I н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами категорії «В», у справі відсутні.

На підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення органом, яким порушено провадження в справі, до протоколу про адміністративне правопорушення додано DVD-R диск із відеозаписами із портативних відеореєстраторів VB400 №476040, №476138, про що зазначено у пункті 10 протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, при дослідженні цього DVD-R диску в судовому засіданні було встановлено, що на ньому відсутня будь-яка інформація, в тому числі відеозаписи із портативних відеореєстраторів VB400 №476040, №476138.

За вказаних обставин, зазначений DVD-R диск визнається суддею неналежним доказом, оскільки він ні прямо, ні непрямо не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у справі відсутні, суддею такі докази не встановлені.

До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суд дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Черепахін В.О