Справа № 485/50/25
Провадження № 3/485/31/25
Постанова

іменем України

02 квітня 2025 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Гусарова І.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Бойченка Г.А. (в режимі відеоконференції) розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Баштанського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 173 КУпАП,

встановив:

01 січня 2025 року поліцейським СРПП ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області В. Філь складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 148522 відносно ОСОБА_1 , який 01 січня 2025 року близько 00:10 год. в с. Горохівське по вул. Квіткова перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння вчинив хуліганські дії, а саме висловлювався в бік гр. ОСОБА_3 грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 25 грудня 2024 року між його матір"ю та місцевим мешканцем ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу якості та строків виконання останнім ремонту житлового будинку його матерія. З того часу між ним та ОСОБА_3 виникли неприязні відносини. 31 грудня 2024 року близько 23:30 між ним та ОСОБА_4 повторно виникла сварка з даного приводу, в ході якої ОСОБА_4 навмисне спричинив йому тілесні ушкодження та за вказаним фактом він звернувся до поліції з відповідною заявою. Мети порушувати громадський спокій в нього не було.

Законний представник ОСОБА_2 підтвердила надані покази свого сина.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Білоус Ю.Ю. просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 31 грудня 2024 року він разом з ОСОБА_1 їхали на мотоциклі. Їх зупинив ОСОБА_6 та безпідстано намагався його вдарити. Також між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відбулась бійка під час якої вони ображали один одного нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 зазначеного Кодексу передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують або відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, за образливе чіпляння до громадян, та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

З об`єктивної сторони хуліганство, характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Згідно наданих суду пояснень, матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку вбачається що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник на ґрунті особистих неприязних відносин, який спочатку виник між матір"ю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу якості та строків виконання останнім ремонту житлового будинку останньої, а не на ґрунті хуліганства. Тому, в даному випадку, відсутні такі суб"єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

Будь-які докази, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян, при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які докази того, що мотивом дій ОСОБА_1 була неповага до суспільства.

ОСОБА_4 на судові виклики в судове засідання не з"явився, надані ОСОБА_1 пояснення не спростував.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення дата і час вчинення адміністративного правопорушення зазначено 01 січня 2025 року близько 00 год. 10 хв., тоді як відповідно до рапорту інспектора ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 01 січня 2025 року ОСОБА_7 та заявник ОСОБА_3 у заяві та письмових поясненнях зазначає про факт події 31 грудня 2024 року близько 23 год. 30 хв., таким чином містить суперечності у даті та часі події вчиненого адміністративного правопорушення.

02 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_1 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності місцевого мешканця ОСОБА_3 , який 31 грудня 2024 року близько 23:30 перебуваючи біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 спричинив йому тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2025 року.

Суддя О.В. Соловйов