Справа № 595/402/25
Провадження № 3/595/176/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року о 20.15 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалося у словесних образах, погрозах фізичною розправою, залякуванням, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколів кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ВАД № 540180 від 14 березня 2025 року, де йому було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 25 березня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, про що ОСОБА_1 власноручно проставив підпис у відповідній графі протоколу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ньоговід 14.03.2025 серії ВАД № 540180; протоколі прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.03.2025; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 14.03.2025, в яких вона повідомила, що 14.03.2025 по місцю спільного проживання в АДРЕСА_1 її чоловік, ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме, шарпав її за верхній одяг, виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на її зауваження не реагував, у зв`язку з чим вона зателефонувала на лінію «102» і повідомила про даний факт; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 14.03.2025, в яких він пояснив, що 14.03.2025 близько 20.00 год. він перебував за місцем проживання в АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, де на ґрунті побутових проблем вчинив домашнє насильство (скандал), в ході якого виражався в сторону дружини ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, на її неодноразові зауваження не реагував; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 14.03.2025, в яких така повідомила, що 14.03.2025 по місцю спільного проживання в АДРЕСА_1 її зять, ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно її доньки ОСОБА_2 , а саме, шарпав її за верхній одяг, виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою; рапорті ст. інспектора-чергового ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 14.03.2025.

За змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як слідує з характеристики № 148 від 19.03.2025, виданої Сновидівським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , характеризується з позитивної сторони.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

За приписами частини п`ятою статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, вважаю, що відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик