Провадження № 3/193/43/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., при секретарі Ратушній В.В., за участю захисника Тімофєєва А. С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП не відоме, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

01.01.2025 о 18 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 по ґрунтовій дорозі поблизу вулиці Героїв АТО с. Девладове Криворізького району Дніпропетровської області керувала транспортним засобом GEELY-MR д.н.з. НОМЕР_1 . Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проведений на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 2,33 проміле, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Фіксація БК 798480.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явилася.

В судовому засіданні захисник Тімофєєв А.С. вину не визнав. Пояснив, що дата повірки алкотестера Драгер є помилковою. Підтвердив пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внесену в протокол ОСОБА_1 . Пояснив, що вживання двох чарок вина по 20 мл домашнього вина не може викликати стан алкогольного сп`яніння 2,33 проміле, отже тест є хибним. Пояснив, що на відеозапису БК зафіксовано події вірно, порушень з боку працівників поліції не зафіксовано.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддею встановлено наступне.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 490595 від 01.01.2025 року, який складений належною особою, з дотриманням вимог діючого законодавства, згідно якого ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та згідно результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння технічним приладом алкотестер Драгер отримала результат 2,33 проміле (а.с.1,2), поясненням ОСОБА_1 від 01.01.2025 згідно яких вона визнала, що вживала алкогольні напої та керувала транспортним засобом після цього (а.с.3); рапортом (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія (а.с.6); роз`ясненням про відсторонення від керування (а.с.7); копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.8); відеозаписом (а.с.9); довідкою інспектора ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області О. Бакун про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.10).

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно дост. 19 Закону України "Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість правопорушника доведеною, та суддя вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника адміністративне стягнення, як це передбачено диспозицією та санкцією ч. 1ст. 130КпАП України.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(ч. 1ст. 130КпАП України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1ст. 8КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадяни, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1ст. 9КпАП України).

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1,283-284,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, у прибуток держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл../Дн-ка об/21081300, розрахунковий рахунок UA0004001, код ЄДРПОУ одержувача 37988155, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у прибуток держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783 , МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Софіївського районного суду

Дніпропетровської області Н.О. Кравченко