Справа № 317/538/25
Провадження № 3/317/456/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з електронним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223912 від 18.01.2025 р., ОСОБА_1 18.01.2025 року о 09 год. 08 хв., керував транспортним засобом «ЗАЗ-110217», номерний знак НОМЕР_2 у Запорізькому районі Запорізькій області по автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 475 км., з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не природна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР у присутності лікаря-нарколога, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.02.2025 р. ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслано письмові пояснення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.12).

Крім того, 24.03.2025 р. особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Поданням ОСОБА_1 вказаного клопотання слугувало те, що він категорично не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як на підставу не згоди з протоколом ОСОБА_1 зазначено наступне: 18.01.2025 р. приблизно о 09:00 год. він дійсно їхав на автомобілі «ЗАЗ-110217», номерний знак НОМЕР_2 у Запорізькому районі Запорізькій області по автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, та на блокпосту був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Після перевірки документів, працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з підозрою що він перебуває в такому стані, на що він погодився. Після отримання наданої ним згоди на проходження огляду, інспектор поліції повідомив йому про те, що необхідно дочекатись екіпаж, який забезпечить його доставляння до закладу охорони здоров`я. Він повернувся до свого автомобілю та почав очікувати поїздки до лікарні. Після спливу тридцяти хвилин очікування, до нього підійшов інший поліцейський та почав знову пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому наголошуючи на тому, що він може просто відмовитись від проходження відповідно огляду, тим самим заощадити час та просто поїхати, а вразі незгоди машина буде доставлена до штраф майданчика. Потім інший працівник поліції сказав про те, оскільки він відмовляється проходити відповідний огляд, на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого склав відносно нього адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає дії працівників поліції, якими було йому роз`яснено можливість відмовитись від проходження огляду та неодноразове запитання чи погоджується він на проходження огляду і отримавши потрібну їм відповідь, вважає провокацією, що спонукало його до відмови під проходження огляду, а дії інспекторів поліції, вчинені ними після отримання його згоди на проходження медичного огляду є незаконними (а.с.27-29).

У призначений судом день ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке останнім отримано, про що свідчить довідка про доставку (а.с.26) та шляхом повідомлення за допомогою телефонограми на номер його мобільного телефону (а.с.30).

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також враховуючи подані ОСОБА_1 письмові пояснення по суті правопорушення та подане останнім клопотання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладенні ним у письмовому клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З наявного у матеріалах справи електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 223912 вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння стало те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У випадку проведення такого огляду поліцейські зобов`язані доставити особу до відповідного закладу охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Так, у відповідності до положень п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено конверт з DVD-R-диском відеофіксації правопорушення, на якому містяться один відео файл (а.с.9).

Із наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 18.01.2025 р. з моменту зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , з 09:08 год. до 09:17 працівниками поліції зі згоди водія проведено огляд особистих речей водія та огляд авто. О 09:18 год. ОСОБА_1 було запропоновано поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з підозрою, що особа перебуває в такому стані, на що ОСОБА_1 погодився, а саме виконував всі дії, які від нього вимагали поліцейські, зокрема: підняти руки та тримати їх на рівні пліч, закрити очі та доторкнутися пальцем до кінчика носа, що було виконано ОСОБА_1 . Після чого, поліцейський повідомив, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук та порушення координації рухів, у зв`язку з чим о 09:19 год. останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 надав на це згоду о 09:20 год. та запитав чи привезуть його назад, на що поліцейський повідомив, що треба дочекатись іншого екіпажу, який забезпечить його доставляння до медичного закладу для проходження огляду. ОСОБА_1 пішов до свого авто, для очікування екіпажу, який відвезе його до медичного закладу. О 09:22 год. один з поліцейських сказав іншому щоб той виписував направлення на огляд. Як вбачається з відеозапису з 09:26 до 09:32 год. поліцейським складалось направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознаків сп`яніння, що підтверджується вказаним направленням, яке міститься в матеріалах справи (а.с.4). Через деякий час до ОСОБА_1 підійшов інший поліцейський та деякий час з ним спілкувався без відеофіксації, а о 09:48:55 год. підійшов поліцейський з бодікамерою до авто ОСОБА_1 наголосив на тому, що останній відмовився від проходження огляду і відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повідомив, що через декілька хвилин його буде ознайомлено з протоколом. О 10:04 роздруковані протоколи, копія примірнику якого о 10:07 вручена ОСОБА_1 .

За таких умов суд погоджується з версією особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення щодо того, що відмова від проходження огляду була обумовлена саме тиском з боку працівників поліції, які протиправно спонукали ОСОБА_1 до такої відмови. Суд приходить до висновку про неможливість встановлення добровільності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки його відмова викликана впливом зовнішніх чинників, а працівники поліції фактично спровокували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння при наявності його волевиявлення на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так, у рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п. 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки у ході розгляду справи судом встановлено, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, ним було вчинене внаслідок тиску працівника поліції, він із урахуванням зазначеної вище позиції ЄСПЛ, не може бути притягнутий до відповідальності за цією статтею.

Окремо звертає увагу суд і на те, що підставою для вимоги проходження медичного огляду в протоколі про адміністративне правопорушення була зазначена наявність у водія ряду зовнішніх ознак, зокрема: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів. В той же час в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, з якого наявність зазначених зовнішніх ознак у ОСОБА_1 не вбачається.

Дослідивши вказаний відеозапис, суд встановив, що у наведеній обстановці ОСОБА_1 поводився адекватно, усвідомлено, що відповідає нормальній поведінці особи, яка не перебуває ні у стані алкогольного, ні у стані наркотичного сп`яніння. Відсутнє на запису і фіксування у останнього порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, як і неприродної блідості обличчя. Мотиви, із яких поліцейський дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 зазначених ознак наркотичного сп`яніння, із матеріалів справи встановити неможливо.

ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року). Із правових позицій цього суду вбачається, що провокація вчинення злочину наявна, якщо: були активні дії правоохоронних органів; з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування); злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.

Крім того, оцінюючи матеріали справи, зокрема рапорт працівника поліції (а.с.7) не встановлено підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 , які визначені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено порушення працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 та положень ст. 266 КУпАП, а тому відомості, викладені в електронному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 223912 від 18.01.2025 не можуть бути використані як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що факти наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 223912 від 18.01.2025 не підтвердились, працівник поліції не надав доказів на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив вищевказане адміністративне правопорушення, тому за таких обставин він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 05.10.1984 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя Д.О. Каряка