ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

місто Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши матеріал, який надійшов з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Есхар, Харківської області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №257226 від 05.11.2024, який повторно надійшов до суду 27.03.2025, вбачається, що 03.11.2024 о 08:00 год., знаходячись за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила стосовно свого брата ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме: зачинила останнього в квартирі, висловлювалася в бік заявника нецензурною лайкою.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 173-2 КУпАП розглядаються у триденний строк.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Ч.1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції від 25.10.2024, чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису та тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

При цьому зазначаю, що станом на момент розгляду матеріалів (28.03.2025) діє редакція Кодексу України про адміністративні правопорушення від 01.02.2025, згідно якого за вказані діяння передбачено покарання у вигляді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Згідно ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв`язку з чим при вирішенні питання щодо матеріалу суд керується положенням закону, які діяли на момент вчинення правопорушення (в редакції від 25.10.2024).

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, не є триваючим і вважається закінченим з моменту його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення було вчинено 03.11.2024.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

На час розгляду справи тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП, сплинув.

При цьому суддя зазначає, що вказаний матеріал було повернуто на дооформлення постановами Чугуївського міського суду Харківської області від 26.11.2024 та 13.12.2024.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю. У зв`язку із закриттям провадження суд позбавлений можливості встановити винуватість чи не винуватість вказаної особи у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 38, 247, 251, 252, 265, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня оголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О.О. Золотоверха