Справа № 734/5297/24 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/296/25
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Шаповал Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча в АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено на неї адміністративне стягнення, відповідно до ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 21 листопада 2024 року, об 11 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно висловлювала образи по відношенню до своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з нею та давала йому ляпаси, чим спричинила фізичне та психологічне насильство.

21 листопада 2024 року, о 10 год. 50 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 умисно висловлювала образи у бік своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає разом з нею, чим спричинила психологічне насильство.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Категорично заперечує вчинення нею домашнього насильства по відношенню до свого сина та матері. При цьому, зазначає, що остання постійно провокує конфліктні ситуації та викликає поліцію. За наведених обставин, вважає, що її було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Як слідує з матеріалів справи, 21.11.2024 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №263324, згідно якого, вона, 21 листопада 2024 року, об 11 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , умисно висловлювала образи по відношенню до своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає разом з нею та давала йому ляпаси, чим спричинила фізичне та психологічне насильство (а.с.3).

Також, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №263325 від 21.11.2024 року, відповідно до якого, остання 21 листопада 2024 року, о 10 год. 50 хв., в АДРЕСА_1 , умисно висловлювала образи у бік своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає разом з нею, чим спричинила психологічне насильство (а.с.11).

Отже, дані протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, також підтверджуються: письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6,13), а також наданими поясненнями останньої, у судовому засіданні суду першої інстанції; формами оцінків ризиків вчинення домашнього насильства від 21.11.2024 року, де визначено рівень небезпеки середній (а.с.4,12).

Як зазначалось вище, однією з особливостей домашнього насильства є наявність патерну, тобто, повторюваних в часі інцидентів множинних видів насильства.

В даному випадку такий патерн має місце та доводиться матеріалами справи.

Зокрема, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно свої матері ОСОБА_3 , у тому числі нецензурно виражалась і присутності своєї дитини ОСОБА_2 , і це свідчить про її схильність до вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Чинне законодавство при вирішенні справ подібної категорії вказує на важливість розрізняти такі поняття як «сварка», «конфлікт», «насильство», оскільки не кожний конфлікт може перейти в домашнє насильство.

Таким чином, зібраними по справі доказами в їх сукупності доводиться вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до своєї дитини та матері.

Що стосується тверджень апелянта про підстави виникнення сварок, то апеляційний суд відмічає, що у цьому випадку не має значення сама причина конфлікту, яка призвела до вчинення домашнього насильства, адже жодних підстав немає для виправдання домашнього насильства відносно будь-якого потерпілого.

Щодо посилання ОСОБА_1 на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, то вони є необґрунтованими, оскільки вчинені останньою правопорушення є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, доведені належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом першої інстанції в порядку, визначеному ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколів щодо ОСОБА_1 , як остання так і її захисник не зазначали, із заявами про неправильність дій чи порушення процесуальних прав апелянта під час складання протоколів до компетентних органів не звертались і матеріали справи таких не містять.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість особи, яка склала протоколи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останньої до адміністративної відповідальності.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач