Справа № 283/241/25
Провадження №3/283/115/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., за участю ОСОБА_1 та його захисника Тимошенка С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера

- за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02 лютого 2025 року о 09 годині 46 хвилин по вулиці Партизанська, 8, м. МалинКоростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також відповідно до протоколу серії ВАД № 111505 від 02.02.2025 ОСОБА_1 02 лютого 2025 року о 09 годині 40 хвилин по вулиці Партизанська, 8, м. МалинКоростенського району Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після зупинки транспортного засобу, на законну вимогу поліцейського СДПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. сержанта поліції Іваніченка І.М. пред`явити документи, що посвідчують особу, категорично відмовився та почав тікати. На зауваження не реагував, при цьому в грубій формі висловлювався на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що транспортним засобом не керував, злісної непокори працівникам поліції не вчиняв, документи, що посвідчують особу пред`явив шляхом надання доступу до його мобільного застосунку «Дія».

Адвокат ОСОБА_1 - Тимошенко С.В. в судовому засіданні пояснив, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП є неправомірним. Просить суд закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пунктів 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, полягає зокрема у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 111505 від 02.02.2025 вимогою працівника поліції було - пред`явлення ОСОБА_1 документів, що посвідчують особу.

Із відеозапису відеореєстратора поліцейського судом встановлено, що таку вимогу поліцейського ОСОБА_1 було виконано, оскільки в ході розмови останній пояснив, що при собі документів не має, але зазначив про їх наявність в мобільному застосунку «Дія», який він предявив працівникам поліції.

В судовому засідання були дослідження наступні письмові матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 236511 від 02.02.2025, складений поліцейським відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Іваніченком І.М., відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2);

- розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 02.02.2025 (а. с. 3);

- розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 02.02.2025 (а. с. 4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.02.2025 (а. с. 5, 24), відповідно до змісту яких він зазначає, що 02.02.2025 року не керував ніяким транспортним засобом;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку із відмовою від проходження такого огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пребування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2025 в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку із відмовою від проходження такого огляду (а. с. 7);

- рапорти поліцейського СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 02.02.2025 (а. с. 8, 9, 22, 23);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 111505 від 02.02.2025, складений поліцейським відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Комаренком А.А., відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП (а. с. 10, 21);

- досліджені в судовому засіданні відеозаписи з відеореєстратора службового поліцейського автомобіля та з відеореєстратора поліцейського (а. с. 11, 26), на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спілкування із працівником поліції та відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я, а також відмова від підпису у будь-яких документах.

Вищенаведені докази, на переконання суду є належними та допустимими.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Також, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі, складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, ОСОБА_1 суду не надано.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатнім та необхідним для виправлення правопорушника та недопущення в подальшому вчинення нового правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 185, 280, п. 1 ч. 1 ст. 284 та ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф належить стягнути на р/р UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху».

Стягувач: Малинський районний суд Житомирської області, , місце знаходження: 11601, пл. Соборна, 8, м. Малин Коростенський район Житомирська область.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі, що становитиме 34000 гривень.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає примусовому виконанню після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для добровільної сплати штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: А. О. Тимошенко