Провадження № 33/812/143/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

12 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Сафронов Ю.І. подав апеляційну скаргу на постанову суду, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Підставою для поновлення строку апелянт зазначає отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, копії постанови суду першої інстанції тільки 20 лютого 2025 року. Крім цього апелянт зазначав, що звертався з апеляційною скаргою 28 лютого 2025 року, проте постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційна скарга була повернута у зв`язку з не наданням доказів на підтвердження повноважень представника на надання правничої допомоги особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протягом десяти днів з дня винесення постанови була подана нова апеляційна скарга та докази повноважень захисника.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови з огляду на наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За правилами частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 КУпАП.

За загальним положенням статті 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом першої інстанції 06 лютого 2025 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно наявного у справі супровідного листа, копія постанови суду направлена ОСОБА_1 12 лютого 2025 року, проте доказів отримання постанови матеріали справи не містять. Не містять вони і інформації про повернення поштового направлення листа, до суду першої інстанції.

Отже матеріали справи не спростовуються тверджень апелянта про отримання копії постанови 20 лютого 2025 року. Також матеріалами справи підтверджується подання апеляційної скарги 28 лютого 2025 року.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що після повернення апеляційної скарги постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційна скарга була подана захисником 12 березня 2025 року.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність зловживань з боку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката Сафронова Ю.І., та, враховуючи закріплене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року про право на доступ до суду, - про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сафронова Юрія Івановича, задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2025 року.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук