Справа № 444/1092/25
Провадження № 3/444/635/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження та реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянин України, документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 17.12.2019 р. органом 4651, ІПН НОМЕР_2 , УНЗР 436) -

- за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.03.2025 року о 12 год. 40 хв. вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на вимогу відвести т/з з проїжджої частини в супроводі молодшого прикордонного наряду з ментою доведенняі відповідальності за порушення прикордонного режиму, у зв`язку із відсутн6істю у пасажира документів, що посвідчують особу під час перебування в контрольованому прикордонному районі, будучи водієм т/з законну вимогу військовослужбовця ДПСУ не виконав та вдався до втечі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодні клопотання до суду не подавав.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, а також строки розгляду справи, передбачені ст. 277 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАПта його вина стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 328426 від 19.03.2025 року; протоколом про адміністративне затримання від 19.03.2025 року; рапортами працівників прикордонної служби а також його особистим поясненнячм в матеріалах справи де ОСОБА_1 зазначив, щоб був в стані афекту тому почав втікати.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185-10 КпАП України, оскільки він вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, або обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Санкція ч. 1 ст. 185-10 КУпАП України, передбачає накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

У відповідності до положень ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, суддя прийшов до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується з правопорушника 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Керуючись ст. 7, 9, 185-10 ч. 1, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Ясиновський Р. Б.