Справа № 703/757/25
ПОСТАНОВА

про відмову у задоволенні клопотання

26 березня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Сміла справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонер, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.01.2025, ОСОБА_1 31.12.2024 близько 16-00 год в м. Сміла по вул. В.Чорновола, неподалік будинку №141, здійснювала вигул собаки з порушенням правил утримання тварин, внаслідок чого собака вкусила за руку ОСОБА_2 , чим було заподіяно шкоду його здоров`ю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Зінченко І.О. підтримала заявлене нею письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , посилаючись на ті обставини, що розгляд справи про правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, не віднесено до компетенції жодного органу, отже такий має здійснюватися адміністративною комісією.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступного.

Частина 1 ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях)

Частиною 3 ст.154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 154 КУпАП .

Слід зазначити, що відповідно до Закону України № 1684-ІХ від 15.07.2021 року статтю 154 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема статтю 154 КУпАП доповнено частиною третьою. Дана стаття в редакції вище вказаного Закону введена в дію з 08.11.2021 року.

Внаслідок прийняття Закону №1684-IX від 15.07.2021, який виклав ст.154 КУпАП в новій редакції, набрав чинності та введений в дію 08.11.2021, законодавцем не внесені змін до ст.221 КУпАП, яка визначає категорію справ про адміністративні правопорушення, що розглядаються судами, оскільки станом як на 08.11.2021, так і на 14.04.2024 року, в переліку таких справ відсутні ті, що передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Водночас ч. 1 ст. 214 КУпАП передбачає, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Суддею враховано, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 є повнолітньою особою.

Системний аналіз положень ст. 154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст. 218, 221 КУпАП у чинній редакції дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, відноситься до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП до компетенції судів.

Санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення накладається у виді штрафу з конфіскацією тварини. Відповідно до вимог ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення виконується державними виконавцями в порядку встановленому законом. З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 та п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до протоколу про адміністративне правопорушення за статтею КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді конфіскації майна (тварин), особа, яка склала протокол, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України - юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ - кримінальне обвинувачення не тлумачиться буквально та не зводиться виключно до кримінального переслідування особи за вчинення кримінально-караних діянь, у зв`язку з чим обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення в залежності від певних обставин (характер правопорушення, тяжкість покарання, кваліфікація за національним законодавством) також може підпадати під ознаки кримінального обвинувачення та потребувати юрисдикції суду щодо визначення обґрунтованості останнього.

Проектуючи вказані положення на обставини даної справи суд робить висновок, що наявність прогалини у законодавстві. Разом з цим недоліки законодавства не можуть ігнорувати вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.

На підставі викладеного, враховуючи характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, ступінь його тяжкості, те, що склад вказаного правопорушення у чинній редакції, утворює кваліфікуюча ознака, яка в попередній редакції містилися у ч. 2 цієї ж статті та відносилася до компетенції суду, беручі до уваги, що за вчинення даного правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ст. 29 КУпАП може бути застосовано лише судом, то, не зважаючи на те, що розгляд судом справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, прямо не закріплено у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).

Постанова про закриття перешкоджає подальшому руху провадження, виключає його розгляд по суті в подальшому, що неприпустимо із точки зору права на справедливий суд.

При цьому некоректна дата складення протоколу, на що поміж іншого в клопотанні посилалася захисник, сама по собі, без дослідження обставин події, не виключає події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним клопотання захисника не може бути задоволене.

На підставі викладеного, керуючись ст. 279 КУпАП

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Зінченко Ірини Олександрівни про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Повний текст постанови складений 28.03.2025.

Суддя І.В.Овсієнко