Справа № 462/9072/24 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д. О.
Провадження № 33/811/376/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Богуцького Остапа Юрійовича на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 24 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 24 листопада 2024 року, о 03 год. 36 хв., керувала автомобілем «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Ягідна, 16, у м. Львів-Рудно, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Богуцький О.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що з постановою суду першої інстанції вона не погоджується, вважає, що така постанова прийнята без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані докази не є достатніми, щоб визнати її винною у вчиненні зазначеного правопорушення.

Звертає увагу, що працівник поліції спершу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а після цього повідомив ознаки такого сп`яніння. Окрім того, на відеозаписі не зафіксовано, що їй було вручено направлення та не зафіксовано, що дане направлення в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння було складене у її присутності.

Окрім того, матеріали справи не містять акту відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Повідомляє, що у ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та адвокат Богуцький О.Ю. у судове засідання апеляційного суду, призначене на 28 березня 2025 року не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не повідомила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Богуцького О.Ю.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180900 від 24 листопада 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2), з якого встановлено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки в неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці), від огляду вона відмовилася;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), відповідно до якого, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці), у зв`язку з чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого вона відмовилася;

- рапортом старшого лейтенанта поліції Мар`яна Ланя (а.с. 6),згідно із яким, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , у період дії комендантської години, під час опитування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці) у зв`язку із чим їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від якого вона відмовилася;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Працівника поліції повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки, окрім того під час опитування в неї виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим їй запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого вона відмовилася, після чого патрульні запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого вона також відмовилася. Патрульними роз`яснено ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, після чого вона зазначила, що ввечері вживала алкоголь, тому вона не хоче проходити огляд, Патрульними роз`яснено вождію, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено її від керування транспортним засобом, роз`яснено їй права та обов`язки, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що працівник поліції спершу запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а після цього повідомлено ознаки сп`яніння , не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки такі не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Твердження апелянта, що на відеозаписі не зафіксовано, що водію було вручено направлення для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не зафіксовано, що дане направлення складалося у її присутності, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим зазначені документи долучені до матеріалів судової справи, окрім того, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису.

Аргументи апелянта, що матеріали справи не містять акту відсторонення водія від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що вимогами ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 не передбачено такого процесуального документу як акт відсторонення водія від керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Богуцького О.Ю. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Залізничного районного суд м. Львова від 24 лютого 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвокат Богуцького Остапа Юрійовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.