Справа № 450/4277/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 33/811/301/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сухої Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до постанови, 01 вересня 2024 року о 01 год. 20 хв. на вул. Романа Шухевича, буд. 83, в с. Зимна Вода, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку в медичному закладі. Згідно висновку лікаря № 002340 від 01 вересня 2024 року ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Шумський Н.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.130 КУпАП на підставі ч.1 п.1 ст.247КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Наголошує, що висновки суду, викладені у оскаржуваній постанові без належного з`ясування всіх обставин справи. Вважає, що докази, які суд поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП такі як протокол, рапорт, висновок є недопустимими. Стверджує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція) є недійсним, оскільки такий огляд проведений не уповноваженою особою, зокрема медичною сестрою, а не черговим лікарем.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилася. ЇЇ представник адвокат Суха Ю.О. про розгляд апеляційної скарги у відсутність своєї довірительки не заперечила.

Заслухавши доводи адвоката Сухої Ю.О., яка повністю підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 109341 від 01 вересня 2024 року, відеозаписами з СД-дисків, рапортом працівника поліції від 01 вересня 2024 року, висновком № 002340 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 вересня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 вересня 2024 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 132955 від 01 вересня 2024 року.

Суд критично оцінює запис у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 109341 від 01 вересня 2024 року про те, що ОСОБА_1 не згідна із висновком лікаря на результатами огляду на стан сп`яніння, оскільки приймала медикаменти, та розцінює таке твердження як спробу уникнути від адміністративної відповідальності.

На безперервному відеозаписі зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Передбачених законом підстав для визнання огляду недійсним апеляційний суд не встановив і таких підстав не наведено апелянтом.

Апеляційним судом було перевірено доводи апеляційної скарги та встановлено, що такі доводи в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві про закриття провадження у справі, захисника Шумського Н.М., які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та її винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шумського Назара Мироновича залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ