КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1267/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Шульги Юрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шульги Юрія Васильовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Стрим Техно», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 14 листопада 2024 року адвокат Шульга Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яку доповнив 30 грудня 2024 року, в якій просив змінити постанову в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 , визначивши для нього відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, обираючи стягнення, врахував, що у скоєній 20 вересня 2024 року ДТП, брало участь три транспортні засоби, що призвело до обрання судом більш суворого стягнення для особи, що притягається до адміністративної відповідальності, проте транспортні засоби зазнали мінімальних пошкоджень, крім транспортного засобу ОСОБА_1 .

Вважає, що обираючи вид адміністративного стягнення, суд першої інстанції повинен був окрім формальної кількості учасників ДТП, оцінити ще і несуттєвий характер та мінімальний ступінь ушкоджень, завданих транспортним засобам інших учасників.

Також захисник просить врахувати, що ОСОБА_1 є досвідченим та обережним водієм, і вчинив ДТП вперше за довгий час водійського досвіду.

Дане твердження підтверджується, зокрема і тим, що характер ушкоджень інших транспортних засобів свідчить, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Форд, вжив усіх залежних від нього заходів для уникнення зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху та/або мінімізації завданої шкоди.

Вказує, що ОСОБА_1 є свідомим громадянином, бере активну участь у суспільному житті нашої держави, та йому важливо мати право керування транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та не вчиняв жодних дій по затягуванню чи перешкоджанню розгляду справи (не залишив місця ДТП, дав правдиві пояснення, вчасно прибув до суду на розгляд справи про адміністративне правопорушення, тощо).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шульга Ю.В. просили змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців та застосувати до нього штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказуючи, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, щиро розкаявся. Його дії не призвели до надмірно великих негативних наслідків, а потерпілим завдані збитки відшкодовано та до нього претензій немає.

Зазначають, що для ОСОБА_1 наявність права користування транспортним засобом є надзвичайно важливим, крім того ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомили, а тому суд дійшов висновку, що їх неявка відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в статті 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1 ПДР).

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час розгляду даної справи суду першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п.12.1 , 13.1 Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 133086 від 20 вересня 2024 року (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_1 20 вересня 2024 року о 10:40 год. керуючи автомобілем Форд д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по Дніпровському узвозі в напрямку метро Арсенальна, не вибрав безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Сіат д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який в свою чергу не керовано здійснив зіткнення з автомобілем Джип д.н.з. НОМЕР_4 , під керування водія ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху;

даними схеми місця ДТП, яка сталася 20 вересня 2024 року (а.с. 4), на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів, їх взаємне розташування на проїзній частині та перелік пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП;

письмовими поясненнями учасників даної дорожньо-транспортної пригоди: водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5, 6, 7), та поясненями ОСОБА_1 наданими в суді першої інстанції, а тому вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Проте, при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не були враховані характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, судом не було враховано, що відповідно до вимог ст. 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте цих обставин під час розгляду даної справи в суді першої інстанції встановлено не було.

Так, у відповідності до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі відповідно до статті 33 КУпАП.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, є: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, відповідно пунктів першого, другого частини першої статті 34 КУпАП.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, дані про його особу, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у тому, що допустив порушення правил дорожнього руху, а також за відсутності відомостей про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, тому з урахуванням особи ОСОБА_1 апеляційний суд вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений судом першої інстанції, на штраф.

Таким чином суд апеляційної інстанції, діючи у відповідності до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає правильним змінити рішення суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Шульги Ю.В. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шульги Юрія Васильовича задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити в частині призначення покарання, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб