БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/294/25
Провадження № 3/730/131/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який народився у с. Довгалівка Талалаївського району Чернігівської області, з вищою освітою, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Борзнянська міська лікарня» Борзнянської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Борзнянська міська лікарня» Борзнянської міської ради, всупереч вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», допустив виплату заробітної плати працівникам КНП «Борзнянська міська лікарня» Борзнянської міської ради із значним недотриманням строків виплати, визначених колективним договором, а саме: за першу половину грудня 2024 року заробітну плату виплачено 26.12.2024; за другу половину грудня 2024 року заробітну плату виплачено 31.01.2025, 12.02.2025; за першу половину січня 2025 року заробітну плату виплачено 12.02.2025, 13.02.2025, 14.02.2025; за другу половину січня 2025 року заробітну плату виплачено 24.02.2025.

Крім того, на підприємстві не було забезпечено першочерговості виплати заробітної плати. При невиконанні зобов`язань щодо оплати праці (наявності заборгованості по виплаті заробітної плати) мало місце спрямування коштів на виплату інших платежів і видатків.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що дійсно, все що зазначено у акті перевірки, є вірним. Про проблеми лікарні знає, але письмово щодо проблем лікарні нікуди не звертався. Що стосується порушення строків виплати заробітної плати, то вище керівництво ставив лише до відома про ситуацію, частіше в усному порядку, але активних дій щодо вирішення проблеми чи можливості її вирішення не вчиняв. Також, письмово, щодо вказаної проблеми нікуди не звертався, оскільки уважає, що вказане трапляється через неналежне фінансування лікарні. Що стосується того, що при невиконанні зобов`язань щодо оплати праці (наявності заборгованості по виплаті заробітної плати) мало місце спрямування коштів на виплату інших платежів та видатків, то уважає, що ним витримано належний баланс між сплатою податків та виплатою заробітної плати. Що стосується інших видатків, то видатки в сумі 89,4 тис. грн. становлять невеликий відсоток від загальної суми заборгованості, та останні були спрямовані на закупівлю необхідних лікарні засобів для існування.

Також суду було надано письмові пояснення, згідно яких убачається, що щодо виникнення несвоєчасної виплати заробітної плати на підприємстві адміністрація Комунального некомерційного підприємства «Борзнянська міська лікарня» Борзнянської міської ради повідомляє наступне: КНП «Борзнянська МЛ» БМР є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, в тому числі паліативної допомоги (в умовах стаціонару) та медичної реабілітації будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України, та фінансується згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладеного з Національною службою здоров`я України. Розрахунок фінансування для медичних закладів у 2025 році здійснюється на мінімальному рівні, оскільки для визначення кількості медичних послуг, що надаватимуться у 2025 році, беруться за основу кількість наданих та оплачених медичних послуг у 2024 році (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2024 року №1503 «Деякі питання реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році»). Було затягнуто у часі укладання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з НСЗУ та їх оплата у 2025 році., не з вини підприємства, а саме договір було укладено 07.02. 2025року., не в повному обсязі, тобто до цього договору не було включено два напрями медичної допомоги: ПРОФІЛАКТИКА. ДІАГНОСТИКА. СПОСТЕРЕЖЕННЯ ТА ЛІКУВАННЯ В АМБУЛАТОРНИХ УМОВАХ та МОБІЛЬНА ПАЛІАТИВНА МЕДИЧНА ДОПОМОГА ДОРОСЛИМ І ДІТЯМ. Звіти на оплату отримано 09.02.2025 року, а оплату за договором здійснено 12.02.2025 року. Додаткова угода до договору з уже включеними двома напрями медичної допомоги: ПРОФІЛАКТИКА, ДІАГНОСТИКА, СПОСТЕРЕЖЕННЯ ТА ЛІКУВАННЯ В АМБУЛАТОРНИХ УМОВАХ та МОБІЛЬНА ПАЛІАТИВНА МЕДИЧНА ДОПОМОГА ДОРОСЛИМ І ДІТЯМ було отримано лише 18.02.2025 року. НСЗУ постійно змінює вимоги до надавачів медичних послуг (наприклад, доповнює вимоги до Умов закупівлі медичних послуг за пакетами додатковими лікарськими спеціальностями, обладнанням тощо), що унеможливлює їх оперативне виконання з боку медичних закладів (до укладання договорів з НСЗУ). Більшість тарифів на медичні послуги не відповідають собівартості наданих послуг. У сукупності вищезазначені фактори і впливають на затримки у виплаті заробітної плати.

У судовому засіданні особа, що склала акт перевірки, інспектор Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, якого було викликано за клопотанням ОСОБА_1 , зазначив, що він акт підтримує у повному обсязі, у діях ОСОБА_1 дійсно є порушення, як керівника закладу: не вчинено відповідних заходів для уникнення заборгованості з виплати заробітної плати та погашення заборгованості, кошти, які надходили, пріоритетно не йшли на виплату зарплати, мало місце спрямування коштів на виплату інших платежів і видатків.

Як зазначив ОСОБА_1 , він погоджується з актом перевірки, його оскаржувати не буде, хоча розуміє, що має таке право.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- актом державної служби з питань праці від 25.02.2025 року, відповідно якого встановлено порушення директором «Борзнянська міська лікарня» БМР вимог ч. 1 та 2 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»;

- колективним договором між КНП «Борзнянська міська лікарня» БМР та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації профспілки працівників охорони здоров`я України;

- копією наказу від 19.12.22 року про призначення ОСОБА_1 на посаду директора комунального некомерційного підприємства «Борзнянська міська лікарня» БМР;

- копіями платіжних інструкцій щодо інформації про виплату заробітної плати працівникам лікарні.

Крім того, судом було досліджено виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно якої ОСОБА_1 є директором КНП «Борзнянська міська лікарня» БМР.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Причому, оцінюючи дії ОСОБА_1 у цій справі, вид виходить з того, що він, як керівник, має вживати всеоб`ємних активних заходів для вирішення питань лікарні, в тому числі, й щодо вчасної виплати заробітної плати.

Натомість, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 активно здійснював заходи щодо вирішення питань лікарні або звертався з відповідними зверненнями до вищого керівництва з питання негайного вирішення проблем лікарні та виплати заробітної плати.

Також, не є переконливими доводи ОСОБА_1 , що виплата заробітної плати не є пріоритетною.

Доводи про те, що НСЗУ постійно змінює вимоги до надавачів медичних послуг, що більшість тарифів на медичні послуги не відповідають собівартості наданих послуг, та таке інше, не заслуговують на увагу, оскільки вказане може бути вирішено лише у порядку, встановленому законом, у межах відповідальності Міністерства охорони здоров`я. У даному випадку, суд не може надавати задовільну чи незадовільну оцінку роботі медичних установ.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обмірковуючи можливість накладення стягнення, суд виходить з такого.

У цій справі суд враховує критичне осмислення ОСОБА_1 своїх дій, визнання ним своєї винуватості, те, що на час розгляду справи порушення, зазначені у акті, повністю усунуті, заборгованості з виплати заробітної плати немає, особу порушника, який правопорушення вчинив вперше, його ставлення до вчиненого, останній вживав заходи для своєчасної та в повному обсязі виплати заробітної плати працівникам, хоча й недостатньо, що станом на день розгляду справи заборгованість працівникам КНП виплачена в повному обсязі, а тому вказані обставини можуть свідчити, що адміністративне правопорушення, яке скоїв ОСОБА_1 , не спричинило значної шкоди та не становить великої суспільної шкідливості та не завдає значних збитків суспільним інтересам, за аналогічний вид правопорушення до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення останнього протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Згідно зі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи особу ОСОБА_1 та обставини вчинення правопорушення, вважаю, що дане адміністративне правопорушення можливо визнати малозначним, а ОСОБА_1 , у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.