КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/316/25

19 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року визнано винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року в частині накладення стягнення змінити та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв'зку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що, не заперечуючи порушення п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху та встановлених судом першої інстанції фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою в частині накладеного на неї стягнення.

Зазначає, що суддею місцевого суду безпідставно проігноровані клопотання як від неї, так і від потерпілої про звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю діяння.

Вважає, що матеріали справи містять достатню кількість підстав для прийняття постанови про звільнення її від адміністративної відповідальності.

Зазначає, що звільнення порушника від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, не звільняє таку особу від юридичних наслідків, пов`язаних із компенсацією завданої потерпілому шкоди, тощо. Тобто, для потерпілого, у даному випадку власника транспортного засобу марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , при звільненні її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, вказане судове рішення не матиме будь-яких негативних наслідків.

Зазначає, що нею та потерпілою ОСОБА_2 до суду першої інстанції були направлені відповідні клопотання, у яких обґрунтовувалися аргументи щодо малозначності вчиненого правопорушення.

Водночас, суддя суду першої інстанції під час розгляду справи правової оцінки питанню малозначності вчиненого правопорушення взагалі не надала. Наведене підтверджується мотивувальною частиною постанови від 14.02.2025 року, яка містить лише загальне посилання на положення КУпАП та практику Європейського суду з прав людини. Оцінки щодо даної конкретної справи, зокрема, питання малозначності вчиненого порушення, мотивувальна частина постанови судді не містить.

Зазначає, що на її переконання, у даній справі наявні правові підстави для звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення. Таке переконання ґрунтується на таких фактичних обставинах: повне визнання вини у вчиненому адміністративному правопорушенні; даних про її особу, яка раніше не притягалась до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення; повне відшкодування матеріальних збитків; відсутність у її діях значного ступеня суспільної небезпеки, а сам факт пошкодження транспортного засобу є незначним у контексті загальної судової практики з розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП; позиція потерпілої, яка у суді першої інстанції просила звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю діяння.

У контексті розгляду викладених доводів просить врахувати те, що механічні пошкодження транспортного засобу «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , є незначними, за механізмом слідоутворення фактично є притертістю, яка може бути усунена без заміни механічних вузлів транспортного засобу та без тривалого ремонту.

Просила суд взяти також до уваги її поведінку після вчиненого правопорушення, зокрема те, що виявивши допущенну притертість при виїзді з місця паркування, вона відразу викликала поліцію та вжила заходинаправлені на встановлення водія пошкодженого транспортного засобу.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з?явилась, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлена у встановленому законом порядку, 19 березня 2025 року подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з її хворобою, доказів на підтвердження вказаних доводів суду не надала. З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання та вважає можливим розгляд справи у відсутності апелянта.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання також не з?явилась, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що із протоколу серії ЕПР 1№ 202508 складеного інспектором взводу 3, роти 2, БЗС УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Тертишником В.М. відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 22 грудня 2024 року, об 11 год. 55 хв, в м. Києві по проспекту Володимира Івасюка 16 д, водій, керуючи автомобілем «Honda», номерний знак НОМЕР_2 , під час виїзду із парковки не дотрималась бокового інтервалу, здійснивши наїзд на припаркований автомобіль «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Чим водій порушив п. 13.1, п. 2.3 б відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 22 грудня 2024 року, о 11 год. 55 хв., вона, перебуваючи за адресою: м.Київ, просп. В. Івасюка, 16 Д, керуючи транспортним засобом «Honda», номерний знак НОМЕР_2 , здійснила зіткнення із транспортним засобом «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 . Під час ДТП постраждалих немає, медична допомога не потрібна.

На схемі місця ДТП графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів зображених на схемі, зазначено дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Як вбачається зі схеми ДТП та пошкоджень транспортних засобів:

«Honda», номерний знак НОМЕР_2 , має ушкодження задніх правих дверей, задньої правої арки;

«Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , має ушкодження переднього лівого крила, переднього бампера з лівої сторони, переднього лівого парктроніка, передньої правої фари.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №202508 від 22.12.2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими показаннями, наданими учасником ДТП щодо часу, місця, способу, в частині обставин ДТП, які відповідають даним відображеним в схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього рух , що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно вимогп. 2.3. б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто, зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши викладене, дослідивши всі докази, що містяться в матеріалах справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, локалізацію пошкоджень автомобілів внаслідок ДТП, пояснення учасників ДТП, суд апеляційної інстанціївважає, що висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим повним, та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Приписами статті 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Як вбачається із матеріалів справи, до суду першої інстанції потерпілою особою- ОСОБА_2 було подано заяву, в якій вона просила суд визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити її від відповідальності, оголосивши їй усне зауваження.

У поданому до суду першої інстанції клопотанні та в апеляційний скарзі ОСОБА_1 свою винну у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялась та просила суд звільнити її від відповідальності за малозначністю правопорушення. Просила суд також врахувати, що пошкодження автомобілів є незначними, відразу після ДТП вона викликала патрульну поліції.

Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши позицію потерпілою сторони- ОСОБА_2 , характер вчиненого правопорушення, зокрема, що діями водія не спричинено значних пошкоджень автомобілям, та визнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, її щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд дійшов висновку про можливість у даному конкретному випадку, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Оболонського районного суду м.Києва від 14 лютого 2025 року скасувати із закриттям провадження у справі.

На переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав, визначених ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підстав ч.2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: