Провадження № 3/361/5784/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №199652 від 18.12.2024, у період часу 18.12.2024 о 16 год. 57 хв. по А/Д М01 Київ-Чернігів 47 км., АЗС «UPG» гр. ОСОБА_1 , керував т.з. Mazda д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі Броварської багатопрофільної клінічної лікарні, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24.03.2025 через канцелярію суду надійшли клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Лавріненка Є.Ю., про розгляд справи в режимі відео конференції в зв`язку з територіальною віддаленістю робочого місця адвоката Лавріненка Є.Ю., з письмовими заперечення та відео записом з АЗК № 132 ПП «Укрпалетсистем» в яких на його думку заперечувався факт вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні яке відбулось 27.03.2025 ОСОБА_1 свою провину не визнав адвокат Лавріненка Є.Ю., навів докази наступного змісту: «У період часу з 16 години 57 хвилин по 17 годину 15 хвилин 18.12.2024 водій ОСОБА_1 автомобілем не керував, його на території АЗС ніхто не зупиняв, коли зупинили т.з. гр. ОСОБА_1 , був пасажиром, що зафіксовано на нагрудних боді-камерах поліцейських. Як вбачається з відеозапису під час того коли гр. ОСОБА_1 керував т.з. працівники поліції до нього не підходили, а зупинили т.з. коли він вже був пасажиром. Диспозицією ст. 130 не передбачено відмова пасажира від проходження медичного огляду, а передбачена відмова водія від проходження медичного огляду. В нашому випадку ОСОБА_1 був пасажиром, тому ми вважаємо, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення і клопотаємо перед судом про закриття даної справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення».

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199652 від 18.12.2024 в якому в графі «Пояснення особи, яка притягається зазначено: Транспортний засіб був зупинений коли я був пасажиром, за кермом сиділа дружина», копію постанови серії ЕНА № 3686301 від 18.12.2024, рапорт від 18.12.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.12.2024, та відеозапис нагрудного реєстратора поліцейського, оцінюючи досліджені докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 р. вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Разом з тим з переглянутого відеозапису боді-камер працівника поліції слідує, що ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні в момент коли поліцейські зупинили т.з. яким керувала його дружина ОСОБА_2 , підійшли до водія і пасажира, попросили пред`явити документи, ОСОБА_1 повідомив що в нього немає посвідчення водія і він не розуміє чому пасажир має показувати посвідчення водія, потім вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився проїхати до лікарні і там пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, далі на відео видно як вони сідають в автомобіль поліцейських і їдуть в лікарню, по дорозі ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння мотивуючі тим, що він пасажир, а пасажири не зобов`язані проходити огляд на стан сп`яніння.

Тобто переглянутий відеозапис боді-камер працівників поліції не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лавріненка Є.Ю. звертав увагу суду на те, що поліцейські зупинили т.з. коли ним керувала дружина ОСОБА_1 , а він був в той момент пасажиром. Виникає питання, чому поліцейські не підійшли до ОСОБА_1 на парковці АЗС, якщо були порушення ПДР України, або якщо мали відомості, або підозру, що водій керує авто з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд бере до уваги заперечення представника ОСОБА_1 - адвокат Лавріненка Є.Ю. про те, що працівники поліції мали змогу підійти до ОСОБА_1 коли він під`їхав на парковку АЗС і не зробили цього, просто чекали і цього зроблено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи, що у матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, керував ним та/або допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, а в разі її оскарження з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.Червонописький