Справа № 702/244/25
Провадження № 3/702/114/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , одружений, особа з інвалідністю 3 групи,

за ч. 3 ст. 173 - 2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27.03.2025 на розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, що складений стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом складеного поліцейським СРПП ВПД №1 УРУП старшим сержантом поліції Бевзом Р. В. протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №145768 від 23.03.2025, ОСОБА_1 23.03.2025 близько 17 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, що викликало у ОСОБА_2 побоювання за власну безпеку, внаслідок чого була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, чим порушив вимоги п.3, п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП права та він пояснив, що будучи мобілізованим 28.12.2022 на період воєнного стану він проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . За станом здоров`я у травні 2024 року його вивели поза штат частини, а виплату грошового забезпечення фактично припинили, тому наразі він не має коштів щоб забезпечувати себе матеріально. Дружина та дорослі сини проживають у місті Києві, а він залишається проживати у селі Аврамівка. У тому, що ображав власну матір розкаюється, дав обіцянку більше так не вчиняти і пройти курс лікування від залежності до вживання алкоголю.

У судовому засіданні ОСОБА_2 роз`яснені передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП права та вона пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним сином. Перебуваючи на службі він двічі отримував контузії, у нього видалена частина однієї легені. Наразі син захопився вживанням алкоголю, внаслідок чого втрачає над собою контроль та влаштовує скандали.

23.03.2025 на її зауваження не вмикати голосно музику син відповів агресивно та ображав ОСОБА_2 . Потерпіла давно вибачила синові його поведінку і запевняє, що син погодився пройти лікування від алкоголізму.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до такого висновку.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та гіпотетичної винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, ДОП СП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції Бевзом Р. В., надані такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №145768 від 23.03.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, зміст якого наведено вище (а.с.1);

- паперова копія електронного рапорта від 23.03.2025 про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 23.03.2025 о 17:07 за адресою АДРЕСА_2 , син у стані алкогольного сп`яніння, має ознаки білої гарячки (а.с.2);

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.03.2025, згідно якого ОСОБА_2 повідомила, що син ОСОБА_1 висловлював словесні образи, погрози в її адресу (а.с.3);

- поясненням ОСОБА_2 від 23.03.2025, за змістом якого 23.03.2025 додому прийшов ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та почав провокувати конфлікт, висловлювався в її сторону нецензурною лайкою і погрожував фізичною розправою (а.с.4);

- поясненням ОСОБА_1 від 23.03.2025 за змістом якого 23.03.2025 він прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, після чого між ним та його матір`ю виникла словесна суперечка в ході якої він висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а. с. 5).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись відповідно до встановленого законодавством порядку.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Диспозицією частини 3 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Всупереч наведеному нормативно - правовому регулюванню, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №145768 від 23.03.2025 фабула правопорушення не містить відомостей про повторність діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , що є важливим для притягнення його до відповідальності за зазначеною у протоколі частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більше того, жодного доказу на підтвердження того, що упродовж останнього календарного року ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ст. 173 -2 КУпАП та піддавався за це стягненню, судді не надано.

Як зазначалось вище, в силу засад презумпції невинуватості та доступу до правосуддя суддя кожний сумнів трактує на користь особи, яка притягується до відповідальності, і не збирає та не ініціює збирання додаткових доказів у справі.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП не додано доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, то підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП немає.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі серії ВАД №145768 від 23.03.2025, та додані до протоколу докази не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.3 ст. 173-2, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА