1Справа № 335/206/25 3/335/299/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 202407, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в.ч. НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 202407 від 22.12.2024 року, 22 грудня 2024 року о 06 годині 03 хвилині в місті Запоріжжя, проспект соборний, 210, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинене протягом року, постановою серії ЕНА 2905624 від 24.08.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності-адвокат Карабут М.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заявила клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що працівниками поліції не задокументовано матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Відсутність підстав зупинки транспортного засобу доводиться доданим до матеріалів справи відеозаписом. Отже, належними та допустимими доказами по справі доведено, що працівниками поліції 22.12.2024 року ОСОБА_1 було зупинено без достатніх правових вимог, що є порушенням статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, вимоги поліцейського про пред`явлення документів, у тому числі посвідчення водія, були неправомірними і водій не був зобов`язаний виконувати дану вимогу. Крім того, при зупинці транспортного засобу поліцейський не поінформував

ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цих статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у вказаній вище статті. Але, в порушення зазначеної норми закону поліцейським не була виконана ця вимога діючого законодавства України, що свідчить про відсутність підстав для зупинення транспортного засобу та про незаконність такого зупинення. Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Вказана обставина підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що водію уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист.

Таким чином, у зв`язку з тим, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками патрульної поліції допущений ряд порушень вимог чинного законодавства України, відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинене протягом року.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Однак, до матеріалів справи додано компакт диск з відео фіксацією з нагрудної камери поліцейського, який не підтверджує причини зупинки транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, у зв`язку з чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, працівниками поліції не задокументовано та матеріали справи не містять доказів про порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити закону зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Суд не приймає до уваги постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА 2905624 від 24.08.2024 року, як доказ законної зупинки ОСОБА_1 .

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про інші порушення водієм ПДР, які б давали можливість встановити законність зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку Верховного Суду України по справі №686/11314/17 поліцейським було зупинено автомобіль. Підставою зупинки стало нібито порушення водієм правил дорожнього руху. Проте водій відмовився на вимогу поліцейського пред`явити документи через відсутність, на його думку, правопорушення. Як наслідок інспектор виніс постанову за непред`явлення документів та наклав на водія штраф у розмірі 425 грн. Проте Верховний суд рішенням у справі №686/11314/17 зробив висновок, що дії поліцейського та постанова про накладення штрафу є незаконними. У своєму рішенні Верховний суд наголосив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Таким чином суд дійшов до висновку, що протокол серії ЕПР1 № 202407 складений працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги дані, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 202407 від 22.12.2024 року, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки протокол складено з порушенням вимог КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів матеріали справи не містять.

При цьому, суд звертає увагу, що відеозапис також не містить даних про роз`яснення уповноваженими особами поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та порушенням його права на захист.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Такі недоліки є недопустимими при складанні матеріалів справи та не дають можливості повно, всебічно оцінити обставини справи, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішення судом про притягнення особи до відповідальності.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до складання протоколу та матеріалів справи, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

Таким чином, з наданих матеріалів справи, не можливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом повторно. Переконливих доказів, які б поза сумнівом беззаперечно підтверджували його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП у справі немає, а всі сумніви щодо наявності його вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 ..

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.В.Воробйов