Дата документу 20.03.2025
Справа № 334/1809/25
Провадження № 3/334/863/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали об`єднаної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

20.02.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 252044, згідно якого 20.02.2025 року о 10:30 год. в м. Запоріжжя на вул. Сергія Синенка, 8-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився у безпеці маневру, внаслідок чого допустив відрив заправочного пістолета. В результаті ДТП заподіяно шкоду обладнанню АЗС Укрнафта з матеріальними збитками, травмованих немає.

Відповідальність за правопорушення передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Також, 20.02.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 252061, згідно якого 20.02.2025 року о 10:30 год. в м. Запоріжжя на вул. Сергія Синенка, 8-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номер НОМЕР_1 ,, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце ДТП залишив, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді від 20.03.2025 року матеріали справ об`єднані в одне провадження №3/334/863/25 (справа № 334/1809/24).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 20.02.2025 р. є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зокрема, ОСОБА_1 порушено вимоги п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Нормами статті 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, зокрема п. 2.10 (а) ПДР України - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена дослідженими судом доказами: протоколами про адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 252044 від 20.02.2025 року за ст. 124 КУпАП та серії ЕПР1 №252061 від 20.02.2025 року за ст. 122-4 КУпАП; схемою місця ДТП; фототаблицею місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; рапортом поліцейського.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що "він не знав, що пошкодження майна автозаправної станції є дорожньо-транспортною пригодою", оскільки ОСОБА_1 моє посвідчення водія, а відтак факт його ознайомлення із вимогами Правил дорожнього руху України презумується.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його ставлення до правопорушення, характер правопорушення, ступінь його провини.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян..

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить суму в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та статтею 122-4 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін