ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/4648/25

27 березня 2025 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 4 ст. 51 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2025 року близько 14 год. 00 хв. за адресою: м. Рівне, вул. Червонія, 16, ОСОБА_1 здійснив дрібну крадіжку товаро-матеріальних цінностей на загальну суму 1809,00 грн. без ПДВ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, що стверджується особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився. Згідно клопотання, що міститься в матеріалах справи, просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вже зазначалося вище, згідно з вищевказаним протоколом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 51 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність, за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Однак, до матеріалів справи не містять доказів, що ОСОБА_1 три і більше разів піддавався адміністративному стягненню.

Таким чином, дії ОСОБА_1 містять ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Однак КУпАП не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказав, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ справи про адміністративні правопорушення належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 51 КУпАП на ч. 2 ст. 51 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Диспозиція ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність дію передбачену ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП підтверджується, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №658094 від 22.02.2025, який у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , та витягом з ІПНП.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 51 КУпАП у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

Керуючись ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненській області/ Рівненська МТГ/21081100. Код отримувача (ЄДПРОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA0017527. Код класифікації доходів бюджету: 21081100. Найменування коду банку: 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA0017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Петро ДЕНИСЮК