Провадження № 3/742/463/25
Єдиний унікальний № 742/1359/25
ПОСТАНОВА
27 березня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Рубан Ж.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст.184 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 047374 від 27.02.2025 ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 27.02.2025 року приблизно о 13-20 год вихватив з рук незнайомого чоловіка телефон марки Nokia та побіг, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: онайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Таким чином суд вжив заходів для завчасного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи.
Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя бере до уваги також рішення ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, передбачена ст. 173 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Образливе чіпляння до громадян розуміється як докучлива поведінка, пов`язана з діями щодо ображання, які зневажають честь і гідність людини та утискають чию-небудь волю, причому у грубій розв`язній манері.
Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.
Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.
Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.
Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше.
За змістом норми ч. 3 ст. 184 КУпАП, встановлена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що дії неповнолітнього ОСОБА_3 можуть бути кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, а саме як хуліганські дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП, що підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП України доказами, а саме: ВАВ № 047374 від 27.02.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , копією паспорта ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 .
За таких обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , так як вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.
Суд розцінює такі дії неповнолітнього, як демонстративну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, прояв зневаги до честі та гідності іншої людини.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАп передбачає адміністративне стягнення у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення суд враховує наслідки скоєного правопорушення, а саме вид і ступінь протиправної поведінки, що була допущена сином ОСОБА_1 , внаслідок якої ним вчинене діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу правопорушника та його майновий стан, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173, 184, 283, 284 КУпАП,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 грн 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно з ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК