Справа № 642/889/25
Провадження № 3/642/435/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 123 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 о 17:16 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, біля буд. 228, керуючи транспортним засобом «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух через залізничний переїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 20.5.в ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП. На підставі вказаного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 245130 від 12.02.2025 за ст. ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнає в повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яких присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи, суд зазначає таке.

За змістом ст. ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 20.5.в ПДР України встановлено, що рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Частиною 2 статті 123 КУпАП передбачає відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, підтверджуються:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245130 від 12.02.2025;

-відеозаписом з відеореєстратора, який міститься в матеріалах справи;

-рапортом поліцейського роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Шутки С. від 12.02.2025;

-заявою ОСОБА_1 від 31.03.2025, відповідно до якої він визнає провину у скоєному адміністративному правопорушенні.

Вказані докази є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, яке полягає у в`їзді на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

З огляду на викладене суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, доказів які б спростовували такі висновки суду матеріали справи не містять та суду не надані.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до довідки, складеної інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Кірічек О., транспортний засіб «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

З огляду на викладене суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 2 статті 123 КУпАП у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 36, 124, 251, 283-284 КУпАП,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і в такому випадку з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА