ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Кривий Ріг

06.03.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- зазначає, що перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, не впорався з керуванням транспортним засобом, що призвело до пошкодження транспортного засобу;

- зазначає, що ніколи не мав посвідчення водія, а тому накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не могло бути до нього застосовано;

- прохає оскаржувану постанову скасувати в частині позбавлення його права керування транспортним засобом.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 21.10.2024р., приблизно о 13 год. 30хв., рухаючись в районі будинку 34 по вул. Ініціативна в м. Костянтинівка, керував транспортним засобом «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 7155552;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким підтверджено огляд ОСОБА_1 та виявлення запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук;

- результат тесту «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,21 проміле;

- відеозапис, що міститься на диску та знаходиться в матеріалах справи, яким підтверджується, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проти результатів не заперечував.

Суд першої інстанції всебічно та повно оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично ОСОБА_1 оскаржується накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, як на особу, яка такого права не мала.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині за таких підстав.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023р. особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною ст. 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Такий висновок Верховним Судом обґрунтований тим, що призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли така особа на момент вчинення кримінального правопорушення не мала посвідчення на право керування транспортними засобами, має попереджувальну мету, враховуючи підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою.

Об`єднана палата ВС звернула увагу на те, що закон про кримінальну відповідальність не встановлює обмежень щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, особам, які на момент вчинення кримінального правопорушення не мали права керувати транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що така правозастосовна практика повинна бути застосована і у справах про адміністративне правопорушення, зокрема за ст. 130 КУпАП, яка у своїй санкції передбачає накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та має на меті попереджувальну функцію.

Міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших і водночас найдієвіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, є запровадження системи ефективного покарання.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що правопорушення, пов`язані з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, мають підвищений суспільний інтерес, та останні зміни до законодавства, як кримінального, так і у справах про адміністративні правопорушення, лише посилюють відповідальність винуватих осіб.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 21, 25 КУпАП не вбачає передбачених законом підстав для того, щоб не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Таким чином враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її зміни відсутні, а доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, про накладення стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керувати транспортним засобом, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 30.01.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя