Справа №: 452/1130/25
П О С Т А Н О В А
28 березня 2025 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у присутності правопорушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 26 березня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А0807 № 16 від 24 березня 2025 року, ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту, 23 березня
2025 року о 09 год. 00 хв., перебував на території тимчасового пункту дислокації в
АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду під час дій військового стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частина перша ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовини їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Стаття перша Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено на підставі Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та неодноразово продовжений Указами Президента України по теперішній час.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе не визнав, та додаткового пояснив, що жодних алкогольних напоїв 23 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. не вживав, і на території пункту тимчасової дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» не відмовлявся.
Дослідивши подані докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов наступних висновків.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, також підтверджується: - протоколом про адміністративне правопорушення серії А0807 № 16 від 24 березня 2024 року, що складений уповноваженою посадовою особою в встановленому законом порядку командиром РХБ захисту ОСОБА_2 , - письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 102 від 23 березня 2025 року у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, іншими матеріалами справи.
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені.
За таких обставин приходжу до переконання, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав безпосередньо в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, а тому до уваги не приймаються. Вважаю, що такий спосіб захисту в судовому засіданні обраний ОСОБА_1 лише з метою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя