ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Арчаков Д.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Тицко Ю.О.

особи, щодо якої вирішується питання про відвід ОСОБА_1 , (не з`явився, належним чином повідомлений),

заявника ОСОБА_2 (не з`явилась, належним чином повідомлена, просить розглядати без її участі),

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 (не з`явився, належним чином повідомлений),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання захисниці Клострейх О.В. про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Рєпіна К.К.

у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Позиція заявника та обставини, що встановлені під час розгляду клопотання

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання захисниці ОСОБА_3 , адвокатки Клострейх Олени Володимирівни про відвід судді Рєпіна К.К. з метою запобігання виникненню в подальшому будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості вказаного судді.

Сторона захисту, посилаючись на пункт четвертий ст. 75 КПК, зазначає, що дії судді Рєпіна К.К., а саме відмова в усіх клопотаннях сторони захисту викликає сумнів в неупередженості такого судді.

Так, заявником зазначено, що в 15.01.2025 року, в порядку виконання договору про наданням правничої допомоги, ОСОБА_3 та адвокатом Клострейх О.В. у судовому засіданні було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі. Захисниця звернула увагу, що ОСОБА_3 на даний момент перебуває на службі і позбавлений можливості прибути до суду та скористатися своїми правами, хоча бажає це зробити. Таке клопотання було викладено письмово та направлено до суду.

Проте, у судовому засіданні суддя Рєпін К.К. відмовив у задоволенні усіх клопотань як ОСОБА_3 , так і його захисниці, а також своєю поведінкою дав зрозуміти, що жодні подальші клопотання, у тому числі від військової частини, і думка сторони захисту будуть відхилені. За цих обставин у особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і у захисниці виникають сумніви щодо відсутності безсторонності судді та має місце його прихильність до обвинувальної сторони цієї справи.

На думку сторони захисту, суддя Рєпін К.К. не надає можливості здійснювати повноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_3 , обмежуючи останнього та захисника у своїх правах, порушуючи вимоги ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст.268 та 271 КУпАП.

Сторона захисту звертає увагу, що поведінка судді ОСОБА_1 спрямована на порушення прав та свобод учасників справи є порушенням суддею приписів чинного законодавства та, зокрема, принципу правової визначеності, є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Заявник вважає, що такі дії судді Рєпіна К.К. перешкоджають належному та справедливому розгляду справи, а відтак й викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя.

Так, адвокатка Клострейх О.В. просить задовольнити заяву та відвести суддю Рєпіна К.К. від розгляду вказаної справи.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

У судове засідання сторони не з`явились, заявник подала клопотання про розгляд заяви за її відсутності.

III. Мотиви Суду

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) як джерело права.

Отже, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку що суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи, зокрема це може виражатися у висловлюваннях судді щодо кінцевих результатів розгляду справи (кримінального провадження), щодо особи обвинуваченого чи якості досудового розслідування, що висловлені публічно тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. (справа Хаушильд проти Данії).

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників кримінального провадження. (справа Фей проти Австрії).

Так, Суд вбачає, що в обґрунтування підстав, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, викладених заявником, покладено незгоду з процесуальними рішеннями судді Рєпіна К.К. у наведеній справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Водночас, як вбачається із заяви про відвід судді, більшість вказаних заявником доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на незгоді заявника з ухваленими рішеннями суду, зокрема із постановою суду про відмову у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі.

В цьому контексті Суд зазначає, що беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, незгода учасника справи із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Крім того, доводи заявника, на які він посилається в заяві про відвід судді, є неконкретизованими та недоведеними, оскільки не підтверджені доказами, які б свідчили про обґрунтованість його заяви та могли вказувати на упередженість судді під час розгляду даного судового провадження.

В цілому доводи, якими заявник обґрунтовує необхідність відводу зводяться до незгоди з процесуальними діями при розгляді справи та незгодою із ходом судового розгляду, які не є підставами для відводу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши клопотання про відвід судді та додані до нього матеріали, звертаючи увагу на позицію заявника, Суд не вбачає підстав для відводу судді Рєпіна К.К.

Водночас, Суд повторно звертає увагу заявника на те, що незгода сторін судового провадження із рішеннями судді має вирішуватись шляхом окремого оскарження або подання апеляційних скарг на рішення судді до Херсонського апеляційного суду, оскільки інститут відводу судді має на меті саме усунення обставин, що унеможливлюють безсторонній та справедливий суд.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 247, 276-279,283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

1.У заяві адвоката Клострейх Олени Володимирівни про відвід судді Рєпіна Костянтина Костянтиновича у справі про адміністративне правопорушення № 766/18876/24 відмовити.

2.Копію ухвали направити сторонам судового провадження.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:Д. В. Арчаков