Справа № 946/2217/25
Провадження № 3/946/779/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2025 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, працюючої у ПП «MARINEX SHIPPING P.E.», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

28.03.2025 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 262785, що складений 27.03.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, в якому зазначено, що 27.03.2025 року о 12 год. 40 хв. в районі 87 кілометра річки Дунай, на відстані близько 800 метрів від прикордонного знаку 1375, ділянка відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка здійснила незаконний перетин державного кордону, а саме самовільно проникла на судно закордонного прямування «SEA RIVER 1» прапор Румунії, яке підлягало прикордонному контролю, чим порушила вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, проте до протоколу надано її письмову заяву, якою остання вину визнає, з протоколом згодна та просить справу розглянути без її участі. ОСОБА_1 була ознайомлена в протоколі про дату, час та місце розгляду справи

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягувана ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Вина ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, повністю доведена матеріалами справи, що досліджені судом.

Аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт.

Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, окрім основного покарання у виді штрафу, також передбачає додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що оскільки суду не додано доказів того, що у ОСОБА_1 вилучались будь-які знаряддя і засоби вчинення правопорушення, то конфіскація, як додатковий вид стягнення в рамках даних матеріалів судом не застосовується.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року, а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов