ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/82/25 Справа № 175/7021/24 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Скрипченка Д.В. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 15.03.2024 року о 20 год 50 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Шкільна, біля буд. 20, у смт. Семенівка, Краматорського району Донецької області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що працівниками поліції порушено поярок проведення огляду на стан сп`яніння, а саме не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів .

Наголошує, що згідно порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, цей огляд відбувається на місці зупинки транспортного засобу і лише у разі відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами, огляд на стан сп`яніння проводиться у медичному закладі.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування та факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В доповненнях до апеляційної скарги наголошує, про те що в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є об`єктивної стороною даного адміністративного правопорушення.

Адвокат звертається до принципу аналогії закону, найбільш близької галузі права, а саме КПК та зазначає, що суд першої інстанції всебічно не дослідив докази наявні в матеріалах справи, у зв`язку з чим рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, а тому має бути скановане на підставі п.п. 1-2 ст. 409 КПК України.

Позиції сторін в суді:

В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Адвокат Скрипченко Д.В. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи від адвоката Скрипчека Д.В. до суду надійшло клопотання про скасування постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 року та закриття провадження по справі закрити на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 ККУпАП, а також прохання провести розгляд справи без його участі та без участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Адвокат Акулов А.В. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушень в діях ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 647439 від 15.03.2024 року який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

долученим до протоколу рапортом стрільця взводу О та ППС групи 0 та ППС 2 роти ВСП військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 , згідно якого о 20 год 50 хв на блок посту у смт. Семенівка було зупинено громадянина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21093 з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим на блок пост було викликано працівників патрульної поліції для подальшого встановлення обставин;

відеозаписом з бодікамери поліцейського на якому зафіксовано, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказана складова у вигляді відмови від проходження огляду поза розумним сумнівом підтверджена матеріалами справи.

Твердження адвоката про порушення працівниками патрульної поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовується, долученим до протоколу відеозаписом з бодікамери працівника поліції, згідно якої працівник поліції повідомивши ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, працівником поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду у виді складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не заперечував.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Отже, під час судового розгляду достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, про те що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються долученим до протоколу відеозаписом на якому під час спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що не керував транспортним засобом, а також рапортом стрільця з взводу 0 та ППС групи 0 та ППС 2 роти ВСП ВЧ НОМЕР_4 солдата ОСОБА_2 згідно якого було зупинений автомобіль ВАЗ 21093 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і не спростування цього останнім, узгоджується з фактичними обставинами справи, тобто є обґрунтованим.

У апеляційного суду не викликає сумніву дійсність даних, які зафіксовані на відеозаписі поліцейського та відомостей, які зазначено в рапорті, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами у справі та вказують на порушення ОСОБА_1 , вимог п. 2.5 ПДР України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що клопотання адвоката Скрипченка Д.В. про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до аналізу п.7 ст. 247 КУпАП, таке закриття можливе за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Розгляд справи здійснюється судом першої інстанції, а апеляційний суд здійснює перегляд матеріалів та судового рішення, яке приймає суд першої інстанції.

Тобто, якщо під час розгляду справи закінчилися строки накладення стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, то районний суд закриває провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. В даному випадку ОСОБА_1 вчини адміністративне правопорушення 15 березня 2024 року, а постанову суд першої інстанції виніс 23 жовтня 2024 року, тобто строки накладення стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП на час прийняття рішення не закінчилися.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Скрипченка Д.В. залишити без задоволення

Постанову судді Дніпропетровського районного суд Дніпропетровської області від 23.10 2024 року, щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя