Справа № 287/2163/24
провадження 3/287/1663/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Русин Микола Григорович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.03.2006 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 109452 від 08.10.2024 року вбачається, що 04.10.2024 року близько о 20 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилось в словесних образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факти викладені в протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, не подавши клопотання про його відкладення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами тощо.

Стосовно строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашнього насильству та боротьби з цими явищами» від 22 травня 2024 року № 3733-ІХ частину третю ст. 38 КУпАП викладено редакції, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення.

Зазначений Закон набрав чинності 19.12.2024 та окремих положень щодо його зворотної дії, стосовно вчинених раніше правопорушень, не містить.

У попередній редакції статті 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за статтею 173-2 цього Кодексу становив три місяці.

Крім того, Законом № 3733-IX статтю 173-2 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої змінено диспозицію цієї статті та посилено санкцію.

У зв`язку з цим, на переконання суду, після набрання чинності Законом № 3733-IX відбулося посилення відповідальності осіб за статтею 173-2 КУпАП в частині збільшення строків накладення стягнення та посилення санкції за це адміністративне правопорушення.

Таким чином, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, застосування статтей 38 та 173-2 КУпАП в редакції Закону № 3733-IX, призведе до посилення відповідальності ОСОБА_1 в частині збільшення строків накладення та розміру відповідного стягнення, що суперечить вимогам ст. 8 КУпАП.

У зв`язку з цим, при розгляді справи ОСОБА_1 суд застосовує положення статті 38 та 173-2 КУпАП в редакції чинній на час вчинення ним діяння за яке щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 вчинив дії, які містять ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, 04.10.2024.

Таким чином, станом на дату розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 минув.

Також судом установлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшов до Олевського районного суду 24.10.2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу зазначена судова справа передана судді Русину М.Г. 15.01.2025. Таким чином на дату розподілення судової справи судді вже минули строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення (04.01.2025), установлені ст. 38 КУпАП (в редакції станом на дату вчинення адміністративного правопорушення).

У зв`язку з цим призначити та розглянути справу в установлені строки у суду можливості не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше, як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, ч. 1 ст. 173-2, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М. Г. Русин