Справа №751/2347/25
Провадження №3/751/988/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р. місто Чернігів

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Украї-ни, місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Підмогильна Я.Я.,

УСТАНОВИВ:

02.03.2025 р. о 10 год. 15 хв. в м. Чернігів по вул. Народного руху 30 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «GEELY JL7162» /д.н.з. НОМЕР_1 / у стані алко-гольного сп`яніння.

Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest ARLM-0316», результат огляду 0,22 ‰ проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , в присутності захисника, вину у вчиненні пра-вопорушення не визнав та пояснив, що 02.03.2025 р. він здійснював керування транс-портним засобом «GEELY JL7162» /д.н.з. НОМЕР_1 / та був безпідставно зупинений працівниками поліції. В подальшому, один з поліцейських виявив у нього ознаки алко-гольного сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за до-помогою приладу «Drager». Будучи незгодним з результатами огляду, працівник поліції відмовив в проведенні огляду в медичному закладі та склав адміністративний прото-кол. Пояснити причини надання визнавальних пояснень в адміністративному прото-колі не зміг.

Захисник-адвокат Підмогильна Я.Я. просила закрити провадження у справі з під-став відсутності в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. Уза-гальнений зміст аргументів сторони захисту зводився до безпідставності зупинки пра-цівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не встановлення у водія очевидних ознак алкогольного сп`яніння, які б обумовлювали проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушення працівниками поліції порядку прове-дення огляду в частині не забезпечення права водієві пройти огляд в медичному за-кладі, а також встановлення результатів (0,22 проміле), які перебувають в межах допу-стимої похибки.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.9 «А» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лі-карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопо-рушення є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопору-шення від 02.03.2025 р. та відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що 02.03.2025 р. о 10 год. 15 хв. в м. Чернігів по вул. Народного руху 30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «GEELY JL7162» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

Враховуючи позицію сторони захисту в частині не оспорювання факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, яка співвідноситься з поясненнями самого водія на місці зупинки транспортного засобу та, зокрема підтверджується матеріалами віде-офіксації, суд вважає доведеним факт керування транспортним засобом «GEELY JL7162» /д.н.з. НОМЕР_1 / саме ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає доведеним факт виконання ОСОБА_1 функцій водія, тоб-то останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУ-пАП.

Проаналізувавши обставини проходження водієм відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступного висновку.

В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягається до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеоза-пису.

Згідно відеозапису з відео-реєстратора, працівники поліції зупинили транспорт-ний засіб «GEELY JL7162» /д.н.з. НОМЕР_1 / під керуванням ОСОБА_1 з підстав оче-видних ознак технічної несправності транспортного засобу, що власне не заперечував і сам водій.

Враховуючи вище викладене, підстави зупинки транспортного засобу, яким керу-вав ОСОБА_1 повністю узгоджуються з підставами для зупинки, передбаченими ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак, твердження водія та його захисника з даного питання відхиляються, як такі, що суперечать дослідженим доказам.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 ли-стопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п.2,6,7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Наці-ональної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено вище зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які в подальшому стали підставою для проходження ним огляду на стан алко-гольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest ARLM-0316», результат позитивний 0,22 ‰.

Вказані обставини, а саме результати огляду на місці зупинки, свідчать про те, що поліцейським вірно визначено наявність ознак алкогольного сп`яніння та підставно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність помилки у візуальному визначенні працівником поліції ознак такого сп`яніння у водія.

Твердження сторони захисту про те, що виявлені у ОСОБА_1 працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння були удаваними спростовуються переглянутим відеозаписом. Так, працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 запах алкоголю з`ясував чи не вживав він алкоголь, натомість останній повідомив, що запах обумовлений омич-вачем для вікон автомобіля. Тобто, фактично не заперечуючи наявність запаху алкого-лю, водій в інший спосіб інтерпретував його походження, намагаючись в такий спосіб змістити акцент на хімічний склад речовини для омивача скла автомобіля, що з ураху-ванням подальших результатів огляду вказує на спробу уникнення відповідальності.

Тобто, оголошення працівником поліції виявлених у водія ознак передував його детальний огляд, і лише після виявлення алкоголю з порожнини рота та порушення мови, з урахуванням його подальшої поведінки, давали більш чим обґрунтовані підстави для підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішен-ня по справі.

На вказаному відеозаписі безперервно зафіксовано як процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так і поетапне складання працівниками поліції адміністративного протоколу. Жодних заперечень з приводу достовірності отри-маних результатів під час проведення огляду із застосуванням технічного приладу «Drager Alcotest ARLM-0316» ОСОБА_1 не висловлював.

Згода ОСОБА_1 з результатом огляду підтверджується наданими письмовими поясненнями в адміністративному протоколі в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був підписаний водієм без зауважень та доповнень.

Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 , надати заперечувальні пояснення щодо отриманих результатів огляду за допомогою «Drager», водій в судовому засіданні не повідомив.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки встановлений із застосуванням технічного при-ладу «Drager Alcotest ARLM-0316» показник проміле алкоголю в крові перебуває в ме-жах допустимої похибки, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п.7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції по-ліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після про-ведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результат тесту ОСОБА_1 має цифровий показник 0,22 проміле, що згідно вка-заної Інструкції є встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів адвоката про те, що під час огляду на стан сп`яніння мала місце похибка приладу «Drager», то суд не надає оцінку вказаному доводу, з огляду на те, що ОСОБА_1 погодився з позитивним результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Об`єктивно перевірити таке заперечення адвоката на даний час фактично не можливо, що і використовується сто-роною захисту як додатковий аргумент захисної версії.

В той же час, обставини, які унеможливлювали б проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі судом не встановлено, у тому числі з метою спростувати стан алкогольного сп`яніння або підтвердити наявну, зі слів захисника, похибку.

Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що надавало йому право вільно висловлювати свою позицію або навпаки утриматися від будь-яких пояснень.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у поліцейських були відсутні підстави пропонувати водію проходити огляд в закладах охорони здоров`я.

Такі дії працівника поліції цілком відповідають п.7 Розділу І Інструкції, що перед-бачає проведення огляду у закладі охорони здоров`я у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Суд вважає, що сторона захисту, порушуючи одночасно дві взаємовиключні підс-тави для закриття провадження, а саме: оспорення результатів «Drager» з підстав не вживання алкоголю та твердження про їх перебування в межах допустимої похибки приладу, є підтвердженням моделювання захисних версій та спроби захисника відшу-кати найбільш сприятливих умов для сприяння уникненню ОСОБА_1 від відповіда-льності

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «А» ПДР, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Позиція сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністра-тивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Проте, підкреслює, що в даному випадку законність причин зупинки водія відповідала вимогам чинного законодавства.

Відсутність письмових даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки згідно відеозапису поліцейський чітко повідомляв водієві про відсторонення від права керування автомобілем, що вказує на дотримання порядку передбаченого ч.1 ст.266 КУпАП.

Окрім того, вказана обставина не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стороною захисту не наведено суду будь-яких обґрунтованих доводів та не на-дано належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені по-ліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушен-ня та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і ін-шими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, об-ставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, у справі не встанов-лено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

Із врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, даних про особу порушника, які, зокрема, додатково до матеріалів справи не були надані стороною захисту з метою їх врахування при прийнятті рішення, ступеню вини порушника та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністра-тивної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот п`ять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому пос-танови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною пер-шою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряд-ку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов