Справа № 738/2953/24
№ провадження 3/738/29/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi Савченко О.А. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

секретаря судового засідання: Лях Н.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності захисника Сидоренка О.О.,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

19 грудня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 196574 від 14 грудня 2024 року за частиною першою статті 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 14 грудня 2024 року о 21 годині 25 хвилин в м. Мена по вул. Шевченка керував автомобілем марки RENAULT TRAFIC днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продування приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом не погоджується. В той день вони з дружиною ОСОБА_2 були в гостях у друзів. Дружині потрібно було з`їздити в магазин, що вона і зробила поїхала в магазин їхнім автомобілем. ОСОБА_1 стояв у дворі і бачив як його дружина повернулась і пішла у двір. В цей час під`їхали працівники поліції. Оскільки дружина ОСОБА_1 не має посвідчення водія, то вона не стала виходити до поліцейських, а вийшов ОСОБА_1 і пояснив, що він автомобілем не керував і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 і доповнила, що дійсно 14.12.2024 у вечірній час вона їздила автомобілем свого чоловіка в магазин, коли їхала назад за нею слідував автомобіль патруля до самого двору. Оскільки свідок не має посвідчення водія, то вона, зупинившись під двором, швидко вийшла з автомобіля і сховалась у будинку. А її чоловік, який в цей час знаходився на подвір`ї, пішов на вулицю до поліцейських.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожна окремо, дали суду аналогічні пояснення про те, що у вечірній час 14.12.2024 вони разом з ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 відпочивали в одній компанії. Потім ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 вийшли з будинку на вулицю. Через деякий час ОСОБА_2 забігла до будинку, перелякана, і розповіла, що їздила в магазин, а коли поверталась назад, то її переслідувала поліція. Вона залишила автомобіль під двором, і втекла в будинок, оскільки не має посвідчення водія. Свідки також доповнили, що ОСОБА_2 добре керує автомобілем, хоч і не має посвідчення водія.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидоренко О.О. в судовому засіданні, посилаючись на відсутність належних доказів керування його підзахисним автомобілем, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, просив закрити провадження по справі.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 196574 від 14 грудня 2024 року;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

довідка про те, що ОСОБА_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 ;

копія постанови серії ЕНА № 3663967 від 14.12.2024;

диск із відеозаписом.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надав:

особисті пояснення;

пояснення свідків.

ІV. Оцінка Суду

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також у справі «Пол і Одрі Едвард проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Далі Суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за якими керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

В правовідносинах, що розглядаються, на думку Суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що він транспортним засобом не керував, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Із диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського щодо відеореєстрації правопорушення неможливо встановити обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки із нього не видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин Суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко