Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/146/25
Провадження № 3/935/57/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 12.01.2025 о 23 год 02 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював погрози, виражався нецензурною лайкою та ображав на адресу колишньої дружини ОСОБА_2 , тобто вчинив домашнє насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю потерпілої.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, судові повістки направлялись ОСОБА_1 за допомогою смс-повідомлення на номер телефону, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, які доставлені своєчасно адресату згідно з відповідними довідками.

Водночас, особу ОСОБА_1 та адресу його проживання працівниками поліції встановлено за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 26.03.2003, а також зі слів останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності ОСОБА_1 , від отримання копії протоколу, від підпису у ньому та наданні письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Згідно Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Разом з тим, згідно положень Конституції України ( ст.68), кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП особа має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. ОСОБА_1 з письмовими поясненнями до суду не звертався, своїм правом мати захисника не скористався, хоча мав для цього достатньо часу.

Суддею також враховуються положення ст.268 КУпАП, згідно яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою.

За вказаних обставин, суддею також застосовуються правові позиції Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, у своєму рішенні за справою «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження.

Отже, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої пояснення під час судового розгляду, тому, з огляду на положення ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

П.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству", особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема,

- протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, від отримання копії якого, від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився;

- рапорт інспектора-чергового ВП №1 Житомирського РУП №2 від 12.01.2025, відповідно до якого надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення домашнього насильства. Заявник: ОСОБА_2 , кривдник ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 12.01.2025, відповідно до яких її колишнього чоловік ОСОБА_1 лаявся, погрожував їй, вибивав двері до будинку, залякував, тобто вчинив стосовно неї домашнє насильство,

суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, який до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, характеризуючи відомості відсутні, у судове засідання не з`явився, тому суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283 - 285 КУпАП,

постановив:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні 12.01.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., який сплатити на розрахунковий рахунок UA0006729, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код за , стягувач ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП у Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., який сплатити на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за , стягувач Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М.Рибникова