Справа № 405/579/25
провадження № 3/405/216/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючого судді Бистрова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26.01.2025 о 22:07 год. в м. Кропивницький по вул. Андрія Матвієнка, 2 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не був уважний та не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме огорожу вздовж дорожньої частини (паркан). В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Працівником поліції у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 231105 від 26.01.2025 за порушення п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини своєї неявки ОСОБА_2 суд не повідомив, клопотання від останнього про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Судом неодноразово за вищевказаною адресою проживання надсилалися конверти із судовими повістками із зазначенням дати, часу та місця проведення розгляду справи.

Крім цього, на офіційному сайті Ленінського районного суду м. Кіровограда (https://ln.kr.court.gov.ua/sud1111/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справи, призначених до розгляду» з моменту призначення справи до розгляду до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання. З огляду на вказане, було вжито передбачених законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_2 своїх прав, судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи, тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ст.251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, які в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, що відповідно до ст.ст.251, 256 КУпАП мають бути додані до протоколу про адміністративне правопорушення та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2025, яка містить лише відомості пошкодження огорожі вздовж дорожньої частини, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231105 вказано, що в результаті ДТП механічні пошкодження з матеріальними збитками отримав автомобіль.

Згідно пункту 4 розділу ІХ Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянки дороги, на якій сталася ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмівного шляху коліс; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди; координати місця зіткнення тощо. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Також, цим же пунктом 4 розділу ІХ Інструкції передбачено, що на зворотному боці схеми місця ДТП зазначається, зокрема: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерних знак та власник транспортного засобу; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року; результати огляду на стан сп`яніння; тип транспортного засобу тощо. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Згідно з пунктом 8 розділу ІХ зазначеної Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Наведені положення матеріального закону вказують на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого обов`язково додається схема місця ДТП, підписана усіма учасниками ДТП та поліцейським.

Така схема має бути складена у відповідності до вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 та містити в собі всі зазначені у даному пункті відомості.

І ця схема при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є одним із доказів, за наявності яких судом встановлюється винуватість/невинуватість певної конкретної особи у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, за наявності встановлення порушення даною особою пункту Правил дорожнього руху, зазначеного у схемі (підпункт 8 пункту 4).

У випадку зникнення з місця пригоди при ДТП одного з його учасників, поліцейський, на виконання вимог пунктів 1, 8 розділу ІХ Інструкції, також зобов`язаний скласти схему місця ДТП, яка повинна відповідати вимогам пункту 4 розділу ІХ зазначеної Інструкції.

Таким чином, саме на схемі ДТП (зворотній бік) поліцейський повинен зазначити відомості щодо транспортних засобів учасників ДТП, у тому числі і пошкодженого транспортного засобу та перелік пошкоджень, які сталися внаслідок ДТП.

В порушення вищевказаних вимог Інструкції при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, поліцейським не оглянуто автомобіль Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 на предмет наявності характерних пошкоджень та не здійснена фотофіксація таких пошкоджень.

Також до матеріалів протоколу додано письмові пояснення свідка ОСОБА_3 згідно яких пояснила, що 26.01.2025 перебувала вдома за адресою А. Матвієнка, 1б та почула за вікном хлопок. Вийшла на балкон і побачила, що на колі автомобіль врізався у паркан та намагався виїхати з місця куди в`їхав. Автомобіль поїхав з місця ДТП в напрямку вулиці А. Матвієнка. У результаті цього був пошкоджений паркан на колі.

До матеріалів справи додано диск DVD-R з відео пригоди, на якому зафіксовано автомобіль, що рухався, однак чітко не видно марку автомобіля та номерний знак.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Таким чином, при наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суд не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_2 26.01.2025 о 22:07 год. в м. Кропивницький по вул. Андрія Матвієнка, 2 керуючи транспортним засобом Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не був уважний та не вибрав безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме огорожу вздовж дорожньої частини (паркан).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 221, 247, 283-284 КУпАП

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ст.124КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій Анатолійович Бистров