Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Бурми Олексія Віталійовича на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , голови Вирівської сільської ради до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Бурма О.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 неналежним чином.

Стверджує, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу і виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, який йому забезпечений не був.

Покликається на несправність приладу, яким проводився огляд, оскільки зафіксована ним температура повітря не відповідала температурі, яка була станом на день та час проведення огляду. При цьому, матеріали справи не містять технічної документації до приладу, зокрема, такої, яка свідчить про своєчасність його повірки.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №572/5163/24 Суддя в суді І інстанції Ведяніна Т.О.

Провадження № 33/4815/297/25 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Крім того, протокол, акт огляду та направлення на огляд до медичного закладу містять часові невідповідності із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та складалися за відсутності ОСОБА_1 ..

Заперечує наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та вважає, що вина в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 07 листопада 2024 року о 00 годині 04 хвилин, на автодорозі 0181608 5 км, у с. Кам`яне-Случанське, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo, р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 6820, повірка якого чинна до 10 липня 2025 року. Результат огляду 0.42 проміле, що підтверджується тестом №329 від 07.11.2024 року, актом огляду, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Свідки під час проведення огляду не залучалися, оскільки працівником поліції здійснювалася його відеофіксація, що передбачено та відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Підстав вважати результати огляду ОСОБА_1 необ`єктивними апеляційний суд не вбачає.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Після проведення огляду на місці зупинки, який показав позитивний результат, ОСОБА_1 із таким результатом не погодився та виявив бажання пройти освідування в медичному закладі.

Натомість, подальша поведінка ОСОБА_1 і послідовність вчинених ним дій свідчить про фактичне небажання пройти освідування в медичному закладі. Працівниками поліції було запропоновано йому проїхати до закладу охорони здоров`я разом із пасажиром його автомобіля. На дану пропозицію ОСОБА_1 погоджувався за умови якщо він здійснить посадку до патрульного автомобіля через обрані ним задні двері, одні з яких в силу службового призначення автомобіля були заблоковані. При цьому, ОСОБА_1 категорично відмовлявся, без будь-яких об`єктивних на те причин, сідати до патрульного автомобіля через інші двері автомобіля.

Апеляційний суд вважає, що такі дії ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені працівниками поліції як фактична відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а тому, з урахуванням результатів огляду на місці зупинки транспортного засобу, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає обставин, які б свідчили про упередженість дій поліцейських стосовно ОСОБА_1 та таких порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, зокрема, наявність їх часових невідповідностей з відеозаписом, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №167873 від 07 листопада 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, тестом газоаналізатора Alcotest 6820 №329 від 07 листопада 2024 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бурми Олексія Віталійовича залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 27 березня 2025 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.