Справа №359/1528/24 Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/336/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою 04.02.2024 року о 09 год. 55 хв. по вул. Броварська, с. Проліски, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на спрощений підхід суду до розгляду справи, оскільки суддею не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським Сущенко О.О., та не взято до уваги доводи сторони захисту.

Вважає, що огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП,

оскільки ознаки сп`яніння згідно п.3 Інструкції, а саме порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння пальців у ОСОБА_1 , виявлені не були, а протокол був складений без роз`яснення прав ОСОБА_1 , без свідків і понятих. Окрім того, після складення протоколу працівниками поліції не було відсторонено останнього від керування транспортного засобу.

Також, вказує на те, що працівниками поліції не було забезпечено безперервної відеозйомки події та відеозапис не містить належних та допустимих доказів на підтвердження факту зупинки та керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, яким суд надав належну правову оцінку.

Як пояснив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, він дійсно був зупинений працівником поліції, спиртних напоїв не вживав, відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та у медичному закладі з огляду на те, що поспішав до лікарні.

Зазначені обставини стверджуються також відеозаписом події з бодікамери поліцейського та власноруч написаними поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказаними доказами підтверджений факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський безпідставно встановив наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, є неспроможними, оскільки поліцейський діяв у межах визначених повноважень і лише поліцейському надано право визначати наявність чи відсутність таких ознак у водія.

Твердження апеляційної скарги про те, що всупереч встановленому порядку працівники поліції не забезпечили безперервної відеозйомки, не роз`яснили ОСОБА_1 прав згідно ст. 266 КУпАП, склали протокол без свідків та понятих є безпідставними.

Так, відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз вищевказаних правових норм вказує, що процедура вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння повинна бути зафіксована або двома свідками, або на відеозапис. Враховуючи, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції стосується в повному обсязі інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, та підстав залучати свідків під час відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у поліцейського не було.

Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції , всупереч доводам апеляційної скарги, не містить ознак переривання, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітника поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення порядку фіксації адміністративного правопорушення є безпідставними.

Відеозапис події дійсно не містить доказів зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проте факт керування останнім автомобілем до його зупинки поліцейським стверджується іншими доказами, зокрема поясненнями особи, які притягується до адміністративної відповідальності, копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у той же час та тому ж місці без використання паску безпеки.

Твердження апеляційної скарги про те, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу, також не ґрунтується на матеріалах справи.

Так, згідно рапорту інспектора ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції Сущенка О. встановлено, ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортного засобу марки «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль передано гр. ОСОБА_3 , яка має посвідчення водія серії НОМЕР_2 з відповідною категорією (а.с. 3). Вказане також підтверджується і розпискою ОСОБА_3 від 04 лютого 2024 року, з якої встановлено, що остання прийняла автомобіль «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 від працівників поліції та зобов`язується його не передавати ОСОБА_1 до повного його витверезіння (а.с. 6).

Спростувань зазначених доказів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, у апеляційній скарзі відсутні дані, які б переконливо ставили під сумнів правильність висновку судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процесуальних порушень, які б слугували безумовними підставами для скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль