Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/835/25

Провадження № 33/4815/334/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Стасюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Стасюк О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2024 року о 02 год. 45 хв. в м. Рівне на вул. Ст. Бандери, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Kalos, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810, що підтверджується тестом № 3265 від 29.12.2024 року, результат огляду становить 1,60‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9-а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Стасюк О.П. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та вважає необ`єктивним результат огляду, який було проведено за допомогою газоаналізатора ALKOTEST DRAGER 6810, вказує що протокол, складено безпідставно та з ознаками порушення законодавства. Доводить, що з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу (ALKOTEST DRAGER 6810), який показав позитивний результат 1,6 проміле, однак із результатами такого огляду ОСОБА_1 не погодився, не відмовлявся від проходження медичного огляду та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом з обох камер, а саме о 3 год. 04, о 3 год. 42 хв. та о 3 год. 50 хв. ОСОБА_1 двічі повідомляє працівникам поліції, що не згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та наполягає на проведенні огляду у медичному закладі, проте працівниками поліції дана обставина була проігнорована, о 4 год. 20 хв. працівник поліції на питання ОСОБА_1 повідомляє, що в медичний заклад ніхто не поїде і що вже все встановлено.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 27 лютого 2025 року (а.с.28).

Закінчення строку на апеляційне оскарження у цьому випадку припадає на вихідний день 09 березня 2025 року.

Апеляційна скарга подана до суду на наступний робочий день, 10 березня 2025 року у межах десятиденного строку передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП.

Отже строк на апеляційне оскарження не було пропущено.

Заслухавши доводи захисника Стасюк О.П. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1, 60 ‰ проміле (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я не доставлявся (а.с.4);

- результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показником 1,60 ‰ проміле (а.с.2).

- відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (файл 7ujh7, час 00:14:00) та відмовився від проходження огляду у медичному закладі (файл 7ujh7, час 00:19:00), а також визнав факт вживання алкогольних напоїв (файл 7ujh7, час 00:03:30).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Суд критично оцінює аргументи апеляційної скарги щодо незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду та його бажання пройти огляд у медичному закладі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду в медичному закладі та почав наполягати на його проведенні лише після того, як поліцейські розпочали складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Стасюк О.П. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович