П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2025 р. Справа № 596/2108/24

Провадження № 3/596/170/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення поліції №3 (смт. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 20.12.2024 о 20 год. 05 хв. в м. Хоростків, по вул. Висока, 5, керував автомобілем GEELY, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», тест 2217, результат огляду 0,52 проміле. Від подальшого огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Череватим П.М. 05.02.2025 подано клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання сторона захисту посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить очевидно не вірний час вчинення адміністративного правопорушення, а саме, 20.12.2024 о 20 год. 05 хв., оскільки як вбачається із наявного у матеріалах справи відеозапису на якому відображений час запису, станом на 20.12.2024 о 20 год. 05 хв. ОСОБА_1 не керує транспортним засобом, а спілкується із працівниками поліції.

Наявна у матеріалах справи копія постанови від 20.12.2024 не посвідчена у встановленому законом порядку. Тому вважає, що належні докази законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відсутні.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», яким проводилось огляд ОСОБА_1 , що ставить під сумнів об`єктивність та допустимість його результатів відображених у чеку газоаналізатора та відповідному акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказує на те, що вказаний огляд проводився за допомогою приладу, у якого відсутні належні та достовірні дані про повірку робочого стану, а отже відомості щодо результату такого огляду не можуть бути належним доказом з урахуванням відсутності інформації про їх достовірність.

Наявна у матеріалах справи роздруківка чеку (а.с. 2) є нечитабельною в частині зазначення повної дати останнього калібрування газоаналізатору.

Вимоги до експлуатації Drager «Alcotest 6820» встановлені в Інструкції до такого, що розміщена на офіційному сайті заводу-виробника цього приладу за посиланням https://www.draeger.com/Content/Documents/Content/alcotest-6820-ifu-9033426-ru.pdf

Підпунктом 7.1 пункту 7 («Технічне обслуговування») та пунктом 10 («Технічні дані» цієї Інструкції визначено необхідність проведення калібрування алкотестера «Drager 6820» періодичністю «кожні шість місяців». Таким чином, оскільки, з моменту останнього калібрування Drager «Alcotest 6820» (якщо припустити що це місяць лютий 2024 року), за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення працівником поліції його огляду, пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не є належним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже цей прилад не по ОСОБА_1 винен був експлуатуватись, тому роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_1 не є допустимим доказом.

Також від захисника Череватого П.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони захисту.

Дослідивши клопотання та письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Пунктом п.2.9А ПДР встановлено заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №201320 від 20.12.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 20.12.2024 о 20 год. 05 хв. в м. Хоростків, по вул. Висока, 5, керував автомобілем GEELY, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», тест 2217, результат огляду 0,52 ‰. Від подальшого огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився.

Як встановлено, огляд на визначення стану сп`яніння поліцейським проводився за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" зав. номер ARLJ-0571, тест №2217. Огляд проведено відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Результат приладу показав 0,52‰, про що складено Акт. Згідно акту водій ОСОБА_1 підлягав огляду у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. (а.с.4).

Після роздрукування на папері показників приладу "Drager Alcotest 6820", ці результати долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Прилад ARLJ-0571, принтер ARLК-0162, тест №2217, останнє калібрування 13.02.2024. (а.с.2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.12.2024, водій ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі він відмовився.(а.с.5).

Як слідує із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3699164 від 20.12.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. (а.с.7).

Факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння саме 20.12.2024 о 20 год. 05 хв. в м. Хоростків, по вул. Висока, 5, автомобілем GEELY, номерний знак НОМЕР_1 , об`єктивно підтверджується також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського №856964.

Так, даними відеозаписів зафіксовано як транспортний засіб марки GEELY був зупинений поліцейськими патрульної поліції 20.12.2024 о 20 год. 02 хв.. Водія поліцейськими детально поінформовано про підставу зупинки його транспортного засобу керування автомобілем, в якому не освітлюється державний номерний знак в темну пору доби, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При перегляді відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 проходить процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «ALCOTEST 6820» №ARLJ-0571, після продування якого результат приладу показав 0,52 ‰, про що поліцейським вголос озвучено особі. ОСОБА_1 погодився з результатами, пояснив, що до обіду вживав спиртне, відмовився проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснювались права, процедуру огляду на стан сп`яніння, в його присутності відбувався аналіз тесту на алкоголь.

З досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що відеозапис є безперервним та відображає повну картину щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Зміст оглянутого відео повністю спростовує доводи сторони захисту щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження сторони захисту на те, що прилад «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки, ймовірно, 13 лютого 2024 року, а тому 6 місячний термін використання приладу закінчився, при цьому огляд ОСОБА_2 було проведено 20 грудня 2024 року, тобто з порушенням встановленого в Інструкції шестимісячного строку, а тому його показники не можуть бути достовірними, та не доказують вину, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Зі змісту ч.ч. 1,2 ст. 17 цього ж Закону вбачається, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки це повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал)(пункт 17).

Повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам (пункт 18).

Згідно Порядку встановлення міжповірочних інтервалів для законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1195, міжповірочний інтервал для законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (це проміжок часу або напрацювання між двома послідовними повірками законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, протягом якого метрологічні характеристики такого засобу повинні відповідати встановленим вимогам(пункт 2).

Міжповірочні інтервали за категоріями законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюються Мінекономіки для забезпечення надійних результатів вимірювань протягом визначеного проміжку часу (пункт 3 Порядку).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається - 1 рік.

З матеріалів справи вбачається, що остання повірка (калібрування) приладу «Drager Alcotest 6820» прилад № ARLJ-0571, відбулась 13 лютого 2024 року, тобто на час проведення огляду на стан сп`яніння 20 грудня 2024 року міжповірочний інтервал, визначений законодавчо, не сплив, отже експлуатація вказаного засобу вимірювальної техніки здійснювалась працівниками поліції з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах. (а.с.2).

Є також необґрунтованими твердження захисника про недопустимість як доказу роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 6820», оскільки він є нечитабельним. Як встановлено, зазначений доказ має всі необхідні реквізити, зокрема: «прилад ARLJ-0571, принтер ARLК-0162, тест №2217, останнє калібрування 13.02.2024». (а.с.2). Тому, відсутні обґрунтовані сумніви вважати, що зазначений тест не складався та не видавався під час огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння та в його присутності, що підтверджується відеозаписом. (а.с.2).

Також є необґрунтованими посилання сторони захисту на те, що копія постанови від 20.12.2024 не посвідчена у встановленому законом порядку, тому відсутні належні докази законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Як встановлено, факт законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 доводиться відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №856964.

На переконання суду, відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення особи від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не підлягає до задоволення.

ЄСПЛ в рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення в межах її санкції.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень на транспорті, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На думку суду, застосований до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення прав керування є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст.130, 280,283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) (Отримувач коштів: ГУК у Терноп.обл/Терноп.обл./21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 28.03.2025.

Суддя Гусятинського районного суду Ірина ЛИСЮК