Справа № 481/2076/24
Провадж.№ 3/481/3/2025
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Задерецького В.А., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

07.12.2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Девятко В.В. складено протокол, серії ЕПР1 № 191075, про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за фактом того, що 06.12.2024 року, о 10:20 год., в м. Новий Буг по вул. Грушевського, велосипедист ОСОБА_1 , переїжджаючи вул.Гагаріна в межах пішохідного переходу, здійснив зіткнення з легковим автомобілем RENAULT державний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.6.6 «в» ПДР України.

Крім того, 07.12.2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Девятко В.В. складено протокол, серії ЕПР1 № 191093, про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за фактом того, що 06.12.2024 року о 10:20 год. велосипедист ОСОБА_1 переїжджаючи вул.Гагаріна в межах пішохідного переходу, здійснив зіткнення з легковим автомобілем RENAULT державний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Місце ДТП велосипедист після зіткнення покинув, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України.

Постановою судді від 26.12.2024 року справи об`єднано в одне провадження.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав частково, оскільки вважає що у ДТП винуваті обоє її учасники та пояснив, що 06.12.2024 року о 10.20 год. він їхав на своєму електровелосипеді по вул. Грушевського в м. Новий Буг зі сторони м. Кривого Рогу. На перехресті вул. Грушевського та Площі Свобода він, побачивши, що автомобіль зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів, та коли пішоходи були вже майже в кінці пішохідного переходу, він вирішив теж проїхати на велосипеді по даному пішохідному переходу, але майже на середині дороги, відбулось зіткнення з автомобілем RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_2 , який почав рух через пішохідний перехід. Зіткнення відбулося лівим боком його велосипеду (задньою частиною), а на фарі спереду зліва у автомобіля ОСОБА_2 був незначний скол. Після чого він переїхав дорогу та зупинився біля магазину «Дукан». До нього підійшов водій даного автомобіля ОСОБА_2 та почав на нього кричати та показував йому пошкодження на автомобілі, там дійсно були пошкоджені фара, бампер та решітка. В салоні автомобіля ОСОБА_2 дійсно був пасажир жінка. ОСОБА_2 пропонував викликати поліцейських для фіксації пошкоджень, але він (потерпілий) запропонував сплатити завдану шкоду ОСОБА_3 і на цьому розійтись. ОСОБА_2 з цим погодився, надав номер картки, на яку він(потерпілий) перерахував кошти. Пізніше він вирішив повідомити про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки вважає, що водій ОСОБА_2 також має відшкодувати йому шкоду. Визнає свою вину у тому, що переїжджав дорогу по пішохідному переходу на електровелосипеді, хоча повинен був переходити дорогу, при цьому котити велосипед. 07.12.2024 року звернувся до поліції із заявою про ДТП, яка сталась 06.12.2024 року.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив провадження по справі закрити за відсутності складу правопорушення та у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В письмовому клопотанні посилався на безліч рішень ЄСПЛ, норм КУпАП та диспозицій статей Конституції України.

Під час розгляду справи потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 06.12.2024 року, у першій половині дня він їхав на своєму автомобілі RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_2 , разом зі ОСОБА_5 по вул. Грушевського м. Новий Буг, позаду його автомобіля на електровелосипеді, в одному напрямку з ним, рухався ОСОБА_1 . На перехресті вул. Грушевського та Площі Свободи він зупинився, щоб пропустити пішоходів, які переходили дорогу на пішохідному переході. Після того, як пішоходи пройшли, він подивившись ліворуч та праворуч, впевнившись, у відсутності інших пішоходів, почав рух прямо, та в момент, коли він майже проїхав пішохідний перехід, його автомобіль підрізав велосипедист ОСОБА_1 , який спочатку рухався на електровелосипеді позаду нього, а потім різко вискочив з правої сторони у нього перед автомобілем на пішохідному переході. Велосипедист вчинив зіткнення з його автомобілем, після чого сів на свій електровелосипед та поїхав далі. Він вийшов з автомобіля та почав його наздоганяти, коли наздогнав, запропонував викликати працівників поліції, на що ОСОБА_1 відмовився та визнав, що саме він винен у тому, що сталося та запропонував відшкодувати збитки. Вони разом оглянули автомобіль, та виявили, що на автомобілі були пошкодження радіаторної решітки, бампера та лівої фари. Він запропонував ОСОБА_1 заплатити за пошкоджену фару, на що останній погодився та одразу ж на місці перекинув йому на картку грошові кошти у розмірі 2500 гривень на заміну фари. Після чого вони розійшлися. Вважає, що у даній транспортній пригоді винен водій електровелосипеда ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху під час переїзду пішохідного переходу на своєму електровелосипеді, а потім сам покинув місце ДТП, через що він змушений був його шукати та наздоганяти.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 06.12.2024 року вона разом з ОСОБА_2 на автомобілі останнього їхали по вул. Грушевського. Доїхавши до вул. Харчука їх автомобіль обігнав електровелосипед, при цьому порушував правила дорожнього руху, та йому водії інших автомобілів сигналили, щоб уникнути з ним зіткнення. Потім даний велосипед їхав позаду їхнього автомобіля. Водій ОСОБА_2 , доїхавши до перехрестя вул. Грушевського та Площі Свобода, зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів, які переходили дорогу по пішохідному переходу. Після того, як пішоходи пройшли, водій ОСОБА_2 впевнившись у відсутності інших пішоходів, почав рух, при цьому їхав повільно, так як проїжджав пішохідний перехід. В цей момент велосипедист, з правої сторони автомобіля різко (непередбачувано) виїхав на пішохідний перехід перед автомобілем, після чого ОСОБА_2 різко загальмував, але зіткнення з велосипедистом уникнути не вдалось. Після зіткнення з велосипедистом, останній знову сів на свій електровелосипед та поїхав з місця пригоди. Водій ОСОБА_2 наздогнав велосипедиста та вони разом повернулись до автомобіля. Водій ОСОБА_2 почав показувати велосипедисту механічні ушкодження на автомобілі, після чого велосипедист перерахував ОСОБА_2 гроші за ушкоджену фару та вони роз`їхались. Поліцію на місце вчинення ДПТ не викликали, так як велосипедист визнав свою вину та одразу відшкодував шкоду на місці ДТП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , покази свідка ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 2.10 (д) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Правопорушення на транспорті є окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) , в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року).

За висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17 (провадження № 51-2568км19), який є релевантним для даної справи, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №191075 від 07.12.2024 року та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди і свідка судом встановлено, що 06.12.2024 року, о 10:20 год. в м. Новий Буг по вул. Грушевського, велосипедист ОСОБА_1 , переїжджаючи вул.Грушевського в межах пішоходного переходу, здійснив зіткнення з легковим автомобілем RENAULT державний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Такими діями, згідно протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №191093 від 07.12.2024 року та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди і свідка судом встановлено, що 06.12.2024 року о 10:20 год. велосипедист ОСОБА_1 переїжджаючи вул.Гагаріна в межах пішоходного переходу, здійснив зіткнення з легковим автомобілем RENAULT державний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Місце ДТП велосипедист після зіткнення покинув.

Такими діями, згідно протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП

Самі протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративних правопорушень (фактичних обставин) повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП та свідка.

Пояснення учасників ДТП та свідка повністю співпадають та не мають протиріч, а лише зводяться до встановлення винної особи.

Суд звертає увагу на недоліки зазначені у схемі ДТП, на якій невірно позначено місце зіткнення транспортних засобів, не зазначено напрямки руху транспортних засобів та відсутні орієнтири та назви вулиць, напрямки руху транспортних засобів, наявність пошкоджень останніх, прізвища водіїв транспортних засобів схема також не містить.

Разом з тим слід зазначити, що помилки або недоліки у схемі ДТП не тягнуть за собою неможливість розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Зокрема у судовому засіданні з пояснень учасників ДТП та свідка, які повністю узгоджуються між собою було встановлено, що ДТП відбулася в м. Новий Буг по вул. Грушевського (біля перехрестя Площа Свободи) де велосипедист ОСОБА_1 переїжджав вулицю в межах пішоходного переходу та за його участі та участі легкового автомобіля RENAULT державний номер НОМЕР_2 на смузі руху автомобіля відбулося зіткнення та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП велосипедист залишив місце ДТП та поїхав у напрямку магазину де зупинився.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Відповідно до п 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.6.6 «в» ПДР України велосипедисту забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих).

За змістом п. 1.10 ПДР учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому; велосипедист - особа, яка керує велосипедом;

Відповідно до правил дорожнього руху чинних на момент ДТП, велосипедист, що рухається проїзною частиною, є повноправним учасником дорожнього руху. Він, відповідно, зобов`язаний знати і дотримуватися правил дорожнього руху. Велосипедист може здійснювати будь-які маневри, не заборонені правилами. Маневри на проїзній частині мають бути передбачуваними й зрозумілими іншим учасникам дорожнього руху.

Пішохідний перехід ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу.

Велосипедистам не можна перетинати дорогу по пішохідному переходу, так само як і розвертатися на пішохідному переході. У цьому випадку потрібно злізти з велосипеда й перейти дорогу як пішохід.

В підсумку вищезазначеного, ОСОБА_1 є повноправним учасником дорожнього руху, тому повинен чітко дотримуватись правил дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що саме невиконання велосипедистом ОСОБА_1 зазначених пунктів правил дорожнього руху призвело до дорожньо-транспортної пригоди та в подальшому залишення місця ДТП.

Переконливих доводів, які б безумовно слугували підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суду не наведено і при розгляді справи не встановлено.

Зібрані та досліджені судом докази підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, за викладених в протоколах обставин. Також, винуватість ОСОБА_1 підтверджується поясненнями особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_5 .

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про порушення велосипедистом ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів та залишення місця ДТП.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, а відтак його дії знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За такого, доведеним є і обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, об`єктивний склад якого є похідним від адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Разом з тим відповідно до ч.2ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Вказаний строк є преклюзивним і чинним на момент спірних відносин законодавством не було передбачено можливості його поновлення.

Слід також зазначити, що встановлення законодавцем обмеженого строку притягнення до відповідальності є однією із умов дисциплінування суб`єкта владних повноважень для належного виконання законодавчо визначених обов`язків.

Як видно з матеріалів справи дане правопорушення було вчинено 06.12.2024 року.

Таким чином на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені с.38 КУпАП (минуло більше трьох місяців з дня його вчинення), що відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 7 ч.1 ст. 247, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по адміністративним справам відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Копія постанови відповідно до ст.285 КУпАП може бути отримана протягом 3-х днів.

Суддя