ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/729/25

Провадження № 33/820/242/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Годнюка С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда 3 групи,

було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. з конфіскацією спеціальних світлових пристроїв,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. з конфіскацією спеціальних світлових пристроїв.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 о 21:30 год. 24 січня 2025 року по вул. Хмельницьке шосе, 11-В в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому встановлено без дозволу та погодження з органами Національної поліції світловий сигнальний пристрій, який змінює частоту світлових імпульсів синього та червоного кольорів та дозволяється встановлювати тільки на оперативний або спеціальний транспортний засіб, чим порушив вимоги п.31.3 г, п.32.1 е ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-5 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник Годнюк С.М. подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, обов`язок доведення наявності в діях особи складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які уповноважені складати протоколи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП підтверджується в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 706981 від 24.01.2025 р., однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З диспозиції ст.. 122-5 КУпАП вбачається відповідальність за порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Під спеціальним світловим сигнальним пристроєм слід розуміти світловий пристрій, що має змінну частоту світлових імпульсів та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні або спеціальні транспортні засоби.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у встановлені та використанні на транспортному засобі спеціальних світлових пристроїв, що має змінну частоту світлових імпульсів та без відповідного дозволу.

В протоколі про адміністративне правопорушення за ст.122-5 КУпАП не міститься відомостей про технічні характеристики виявленого пристрою в автомобілі марки Mercedes-Benz Е200 CDI д.н.з НОМЕР_1 , а також матеріали справи не містять доказів того, що пристрій був встановлений на транспортному засобі (пристрій було виявлено в салоні автомобіля, а саме: він валявся на килимку для ніг з боку пасажира) також відсутні докази про те, що пристрій є спеціально сигнальним із змінною частотою світлових імпульсів, перебуває в робочому стані та придатний до використання. Більше того виявлений пристрій за вказівкою поліцейського було підключено до системи живлення у ТЗ, проте пристрій не запрацював. Непрацюючий пристрій спростовує можливість його використання у вказаний час.

Також до матеріалів справи додано відео з бодікамери № 476181 з якого не вбачається, що прилад який знайшли у ТЗ біля сидіння пасажира саме він був встановлений та використаний на транспортному засобі та він має змінну частоту світлових імпульсів. Зазначений пристрій при увімкнені поліцейським не працював.

Відео з «ТІК-ТОК», які додано до матеріалів справи, вважаю не належним та не допустимим доказом, оскільки воно не зазначено в протоколі та з нього неможливо встановити час, дату, місце, державний номерний знак ТЗ, водія. Крім того, на самому відео міститься відмітка, що відео згенеровано ШІ «штучним інтелектом».

Суть правопорушення у протоколі повинна викладатись у відповідності до диспозиції відповідної статті КУпАП, оскільки протокол відіграє значення для встановлення вини особи, і суд самостійно не має права змінювати суть правопорушення, у якому особа обвинувачується.

Диспозиція статті 122-5 КУпАП, передбачає відповідальність за встановлення і використання спеціальних приладів.

Відтак, матеріалами справи «поза розумним сумнівом» повинно було бути доведено:

1. Факт встановлення спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

2. Факт використання на транспортному засобі спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

3. Факт того, що пристрої, які були встановлені на транспортному засобі та використовувалися особою, в дійсності є спеціальними світловими сигнальними пристроями, а не звичайними декоративними або допоміжними елементами салону автомобіля.

Відповідно кожна із цих складових, є невід`ємною частиною від складу адміністративного правопорушення, що становить собою порушення вимог статті 122-5 КУпАП та повинна грунтуватись на беззаперечних доказах та доводити, що саме особа, на яку склали протокол і встановила саме сигнальні спеціальні пристрої та використовувала їх.

Крім того, саме встановлення пристроїв без їх використання не породжують порушення вимог статті 122- 5 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні дані проте, що ОСОБА_1 керував авто із встановленими спеціальними світловими пристроями та використовував їх.

Більше того, в протоколі не вказується про те, що ОСОБА_2 використовував такі спеціальні пристрої, де така дія як "використання" є невід`ємною частиною складової складу адміністративного правопорушення за статтею 122-5 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 122-5 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Годнюка С.М. задовольнити.

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. з конфіскацією спеціальних світлових пристроїв - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-5 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА