Справа № 375/2033/24
Провадження № 3/375/61/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участі ОСОБА_1 та адвоката Заліського Б.С.,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2024 року о 13 год 57 хв на вул. Ігоря Зіничя, 188 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За змістом статті 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №170412 від 10 листопада 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395 (надалі по тексту - Інструкція №1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 листопада 2015 року № 1376;

- постанова серії ЕПР1 №170412 від 10 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3450214 від 10 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10 листопада 2024 року,

- розписка від 10 листопада 2024 року, відповідно до якої водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- заява ОСОБА_2 , в якій останні просив залучити його в якості свідка;

- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 10 листопада2024 року.

Наявними матеріалами також підтверджується, що при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районного суді Київської області за викликом. ОСОБА_1 підписувати протокол відмовився про що було зроблено відмітку.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Справа до розгляду призначалась неодноразово.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 10 листопада 2024 року він керував автомобілем «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без будь яких обґрунтованих причин його зупинили співробітники патрульної поліції, які попросили пред`явити документи. В процесі перевірки документів працівники поліції висловили припущення, що він нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись на запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 наголошував на тому, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого просив долучити до матеріалів справи висновок № 169 від 10 листопада 2024 року, відповідно до якого він у стані алкогольного сп`яніння не перебуває.

Крім того, ОСОБА_1 звертав увагу суду (судді) на те, що 10 листопада 2024 року протокол відносно нього за частиною 1 статті 130 КУпАП складений о 13 год 57 хв, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений у медичному закладі 10 листопада 2024 року о 16 год 15 хв, тобто в межах двох годин.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

11 березня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Заліський Б.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в порядку пункту 1 статті 247 КУпАП з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема, посилався на те, що частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Захисник вказував, що в порушенні вимог частини 3 статті 266 КУпАП працівники поліції пройти огляд у медичному закладі водію ОСОБА_1 не пропонували.

Також зазначав, що ОСОБА_1 повідомив йому, що він не є фахівцем у галузі права, а тому наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції йому не роз`яснили, а саме не роз`яснили санкцію статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність, в тому числі, у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Коли працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він має право відмовитись від огляду, ОСОБА_1 відмовився; при цьому йому не пояснили, що відповідальність аналогічна.

На думку сторони захисту, невірне роз`яснення прав водієві працівником поліції на місці зупинки, а саме те, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а так само має право відмовитись від огляду, містять ознаки провокації вчинення адміністративного правопорушення, що заборонено чинним законодавством та не тягне за особою відповідальності.

Під час розгляду справи за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Заліського Б.С. допитаний свідок ОСОБА_2 .

У судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що він колишній працівник поліції. 10 листопада 2024 року він рухався на автомобілі та побачив, що на узбіччі припаркований автомобіль «ВАЗ 21083» біля якого знаходився службовий автомобіль працівників патрульної поліції. Із особистої зацікавленості він зупинився поруч та підійшов до працівників поліції та поцікавився, що відбувається. У подальшому він з`ясував, що відносно водія ОСОБА_1 складається протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП. Додатково пояснив, що він особисто з водієм ОСОБА_1 не знайомив та бачив його вперше. У подальшому йому стало відомо, що водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зазначав про те, що він перебував поруч з ОСОБА_1 під час складання протоколу і у останнього не було ознак сп`яніння, а саме не відчувався запах алкоголю. На його думку, протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП складаний відносно водія не правомірно. Крім того вказував на те, що він просив залучити його в якості свідка про те, працівники поліції йому у цьому відмовили. Наголошував, що водію не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

На запитання суду (судді) свідок ОСОБА_2 зазначив, що він не був присутній під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а під`їхав згодом.

Необхідно зазначити, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейських де зафіксовано подію, вбачається, що свідок ОСОБА_2 дійсно не був присутній під час зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , початку розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 та відповідно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо пояснень свідка, то суд (суддя) ставиться до них критично, адже вони не видаються достовірним, оскільки як зазначав свідок у судовому засіданні і це підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейських де зафіксовано подію, що свідок не був присутній під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (зупинка була обумовлена вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху), під час спілкування водія з працівниками поліції після зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні було відтворено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, з яких слідує, що 10 листопада 2024 року водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинили працівники патрульної поліції за порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме не виконав зупинку на знак стоп (перед залізничним переїздом). Патрульні встановили особу водія за його поясненнями та документами, зокрема, ОСОБА_1 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Установивши наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, патрульні поліції запитали у нього чи не вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав алкогольні напої вчора, а сьогодні не вживав. Отримавши відповідь від водія про вжиття алкоголю вчора, патрульний поліцейський вказав водієві на необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (газоаналізатора). ОСОБА_1 відмовився проходили огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У подальшому працівники поліції неодноразово вказували ОСОБА_1 на його обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Патрульні поліції ставили ОСОБА_1 уточнюючи питання, чи він перебуває в нормальному стані і чи розуміє він те, що він відмовляється від проходження огляду, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП. Після отримання чергової відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції пропонували проїхати до медичного закладу, проте ОСОБА_1 також відмовився. Після неодноразових відмов, працівники поліції повідомили про складання відносно ОСОБА_1 протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП. На що ОСОБА_1 зазначав, що складайте протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На уточнююче запитання суду (судді) ОСОБА_1 пояснив, що штраф за частиною 1 статті 122 КУпАП в розмірі 340 грн він сплатив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши запис на диску з нагрудних камер поліцейських суд (суддя) приходить до наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водій ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаним про вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичне навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спец приладу «Драгер» або проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Оскільки водій не виявив жодних активних дій та не згодився на виконання законних вказівок працівників поліції, не вжив жодних дієвих заходів, які б свідчили про його волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, його поведінку було правомірно та обґрунтовано оцінено як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП з посиланням на 2.5 Правил дорожнього руху.

Висновок № 169 від 10 листопада 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебуває, відхиляється судом, оскільки з відеозаписів, які містяться на компакт-диску з нагрудних камер працівників патрульної поліції, вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Крім того, суд (суддя) вважає за необхідне зазначити, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Разом з цим, висновок № 169 від 10 листопада 2024 року, на який посилається ОСОБА_1 складений за результатами огляду проводиться у відсутності поліцейського.

Твердження захисника про те, що водію ОСОБА_1 працівники патрульної поліції не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейських де зафіксовано подію.

Відхиляються судом і твердження захисника щодо необізнаності водія від відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як зазначалась вище ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тобто проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху.

Таким чином, судом (суддею) не було встановлено підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, та, відповідно - для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суд (суддя), оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (порушення Правил дорожнього руху щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовує до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.)) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП не встановлено.

У порядку статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025).

Керуючись статтями 23, 33,130, 251, 252, 266, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до частин 1-3 статті 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.М. Смик