ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3756/24 Номер провадження 33/814/385/25Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шиян В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шиян Валентини Олексіївни на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 23.08.2024 о 09 год 18 хв у с. Івашки по вул. Київській керував транспортним засобом Кіа Forte , д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810, тест №0725, результат 2,42%. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Шиян Валентина Олексіївна подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з постановою суду першої інстанції не згодні у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального та матеріального права, нездійсненням повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Стверджує, що на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, зафіксовано саме факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, проходження ним обстеження для визначення ступеню сп`яніння та відеозапис не містить даних про саме факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Акцентує увагу, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин, які мали місце 23.08.2024 року та мають відношення до справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 23.08.2024 о 09 год 18 хв у с. Івашки по вул. Київській керував транспортним засобом Кіа Forte, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою алкотестеру «Драгер» №6810, тест №0725, результат 2,42‰.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №775647 віл 23.08.2024 року, роздруківкою приладу «Драгер» результат огляду - 2.42 проміле, акт огляду та тлумачення затримання транспортного засобу від 23.08.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння або його відмови від проходження відповідного огляду.

Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з боді камер працівників поліції, вбачається, що відео розпочинається з моменту коли працівники поліції підійшли до автомобіля Kia Forte д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_1 та зазначили, що останній підозрюється в наїзді на паркан (хронологічний відрізок 09:40:20 триває далі). В ході спілкування працівниками поліції зазначено, що в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» (хронологічний відрізок 09:41:50 триває далі). В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» результат якого склав 2.42 проміле (хронологічний відрізок 09:42:52 триває далі). Крім того із відеозапису вбачається, що працівниками поліції було застосовано спецзасіб «кайданки» та затримано ОСОБА_1 та в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із даного відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Kia Forte, д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Фактично, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується лише письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , яке було складено працівником поліції на місці.

Дане пояснення містить лише підпис свідка.

В порушення загальних норм КУпАП, якими врегульовано загальні принципи провадження у справах про адміністративні правопорушення та порядок їх розгляду, практики національних судів та Європейського суду з прав людини, судом першої інстанції прийнято вказаний доказ як належний та достатній, при цьому заходів щодо його перевірки шляхом допиту свідка під час розгляду справи в суді не вжито.

Після задоволення клопотання адвоката Шиян В.О., щодо усунення даної неповноти судового розгляду та допиту вказаного свідка, на адресу Полтавського апеляційного суду надійшли нотаріально посвідченні письмові пояснення ОСОБА_4 від 21.03.2025, в яких останній зазначив, що 23 серпня 2024 близько 08-30 год. перебував на території ТОВ «Еріон» в с. Івашки Полтавського району та побачив, що в одному місці була пошкоджена огорожа, поряд перебував стоячий автомобіль марки КІА, коричневого кольору, номерний знак не запам`ятав. Хто саме був за кермом цього автомобіля на момент ДТП точно сказати не може, так як даного моменту не бачив, для з`ясування всіх обставин викликав працівників поліції, щоб зафіксувати пошкодження огорожі. Коли приїхали патрульні на виклик, вони оформили якісь документи, в яких він просто розписався.

За вказаних обставин, апеляційний суд позбавлений можливості визнати вказаний доказ належним, оскільки він не підтримується самим свідком та не узгоджується з іншими матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції не надано будь-якої оцінки, тому факту що не дивлячись на те, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 що 23.08.2024 о 09 год 18 хв в стані сп?яніння керував автомобілем та вчинив дорожньо транспортну пригоду, а саме допустив зіткнення з огорожею, щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не складено, доказів на перевірку даного факту не зібрано.

Враховуючи викладене, місцевим судом не забезпечено проведення повного та всебічного з`ясування обставин справи, та фактично зроблено свої висновки на підставі припущень, які не мають належного і допустимого підтвердження.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Із системного аналізу положень ст.62 Конституції України та ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, і особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відтак, суд першої інстанції при розгляді цієї справи необґрунтовано взяв до уваги лише письмове пояснення свідка ОСОБА_4 , який не був допитані в ході судового засідання та не був попереджений про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, адже такі пояснення не є належними доказами, оскільки вказана особа у судовому засіданні не допитувалася та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі №560/751/17.

Із наявних матеріалів справи не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Kia Forte д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, за відсутності доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, що вказують на його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шиян Валентини Олексіївни задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин