Справа № 509/546/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року смт.Овідіополь Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Спічака Вадима Олексійовича

за участю: секретаря судового засідання Попочебенюк Владлени Олександрівни

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Боднара Максима Олександровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 Одеського РУП №2 в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року з Сектору поліцейської діяльності №1 Одеського районного управління поліції №2 в Одеській області до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228777, складеного відносно громадянина ОСОБА_1 , вбачається, що 23.01.2025 року о 23 годині 40 хвилин за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Прилиманське, вул. Молодіжна, 28, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його адвокат Боднар Максим Олександрович у судове з`явились, заперечували факт вчинення даного адміністративного правопорушення. При цьому посилались на те, що працівники поліції не роз`яснювали наслідки відмови від проходження перевірки на стан сп`яніння, а також, що матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

ОСОБА_1 повідомив, що відповідно до обставин даної події він взагалі не сідав за кермо автомобіля. Він опинився біля свого автомобіля оскільки його діти взяли автомобіль, і він мав повернути автомобіль до дому, однак біля автомобіля його зустріли працівники поліції і посилаючись на комендантську годину повідомили про можливість евакуації даного транспортного засобу на штраф майданчик, а в якості альтернативи запропонували скласти на нього протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130, оскільки їм за статистикою бракує виявлених правопорушень за ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_1 повідомив, що працює водієм маршрутного автобуса, та знає про заборону керуванням транспортними засобами водієм, який вживав спиртні напої, та дуже відповідально ставиться до такої заборони. Натомість працівники поліції запевнили його, що максимальна санкція за правопорушення яке було ними оформлено складає 3400 гривень, тому він на це погодився, та повідомив працівникам поліції під відео фіксацію, що саме він керував даним авто, випивши перед цим пляшку пива, та що він відмовляється від проходження перевірки на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера драгер, та відмовляється від перевірки на стан сп`яніння в медичній установі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не надав суду відомостей щодо звернення до правоохоронних органів з приводу зазначених вище обставин. В судовому засіданні адвокат Боднар Максим Олександрович повідомив, що не вбачає за необхідне викликати та допитувати в якості свідків працівників поліції, які склали дані матеріали про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 та адвокат Боднар Максим Олександрович просили закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення водія, дослідивши надані суду письмові докази, переглянувши відеозапис з відеореєстратора поліцейського, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, а саме відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 та його захисника щодо того, що ОСОБА_1 , не вживав спиртних напоїв, та не керував автомобілем, а наявні в матеріалах справи докази були ніби-то оформлені внаслідок введення ОСОБА_1 в оману щодо обставин вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки дані обставини не підтверджені жодними доказами. Натомість, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює водієм на маршрутному автобусі, та йому добре відомо про законодавчі заборони щодо керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також, що ОСОБА_1 перед початком кожного робочого дня проходить відповідну перевірку перед виїздом на маршрут. За вказаних обставин суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що для нього виявилось цілком прийнятною пропозиція працівників поліції скласти протокол про вчинення ним правопорушення що передбачено ч.1 ст.130, та що він і не здогадувався, що за таке правопорушення передбачене таке суворе покарання.

На відеорегістратор працівників поліції було зафіксовано, що ОСОБА_1 підтверджує, що саме він керував автомобілем, що перед цим він вживав пиво, та після виявлення працівниками поліції в нього ознак сп`яніння він відмовляється від проходження перевірки на місці за допомогою алкотестера драгер, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

За таких обставин вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228777 від 23.01.2025 року, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами по справі. Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом з камери поліцейського, який, як вважає суд, є достатнім та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Надані суду докази в сукупності є належними, допустимими, достатніми, переконливими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух").

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За положеннями п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

Таким чином, законодавством не передбачено право водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції, який встановив наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Проте, вимоги пункту 2.5 ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.

Нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.

Частиною 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За положеннями пункту 8 Порядку від 17.12.2008 №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже ,у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п.2.5 ПДР України.

При цьому, суд звертає увагу, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу доводи ОСОБА_1 спростовується оглянутим судом відеозаписом та не підтверджені жодним доказом.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком, оскільки воно безпосередньо загрожує безпеці учасників дорожнього руху, може призвести до серйозних наслідків для життя, здоров`я та майна громадян. Дорожньо-транспортні пригоди, спричинені такими порушеннями, часто стають причиною трагедій, які залишають глибокий слід у житті постраждалих та їхніх родин.

Таким чином, притягнення до відповідальності за порушення, передбачені ст. 130 КУпАП, є важливим заходом для забезпечення безпеки на дорогах, захисту прав і законних інтересів громадян, а також формування правової свідомості в суспільстві. Таке судове рішення має також превентивний характер, спрямований на попередження подібних правопорушень у майбутньому.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого порушення, особу водія ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу 34 000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя Спічак В.О.