П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2025 Справа №607/5605/25 Провадження №3/607/2607/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266350 ОСОБА_1 08.03.2025 о 22:27 в місті Тернополі по вул. Львівська, 2 керував транспортним засобом Volkswagen Passat днз НОМЕР_2 будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Бережанського відділу ДВС Тернопільського району Тернопільської області від 12.10.2023 ВП №71781187, порушив вимоги статті 15 ЗУ «Про дорожній рух» та за що передбачена відповідальність за частиною третьою статті 126 КУпАП.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Відповідно до постанови від 12.10.2023 серії ВП №71731187 винесеної старшим державним виконавцем Бережанського відділу ДВС Тернопільського району Тернопільської області встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Положеннями частини третьої статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Тлумачення вказаної статті дозволяє зробити висновок, що адміністративне правопорушення може бути вчинене тільки з умислом, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна знати, що щодо неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак, не дотримується такого обмеження.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про винесення державним виконавцем відносно нього постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами в матеріалах справи немає.

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в статті 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Також, практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судді не надано жодного прямого доказу, на підставі якого можна беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 про існування постанови про обмеження керування транспортними засобами, а отже, мав умисел на порушення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. При цьому, суд враховує, що такий протокол на нього складався вперше.

Крім того, як видно із постанови серії ЕНА №4227597 від 09.03.2025 ОСОБА_1 вже притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП за керування транспорт ним засобом 08.03.2025 о 22:27 в місті Тернополі по вул. Львівська, 2 без посвідчення водія.

Частиною першою статті 61 Конституції України встановлено заборону двічі притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 КУпАП призвело б до застосування подвійної відповідальності ОСОБА_1 за одне й те ж правопорушення, за яке він вже поніс покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн, вказана постанова є чинною.

З цих підстав, оскільки недоведена вина прирівнюється до невинуватості, суддя доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що, згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 126, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. М. Позняк