Справа № 643/4376/25
Провадження № 3/643/1458/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025

25 березня 2025 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії ВАД № 260094 від 19.03.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 24.02.2025 близько 1615 години, перебуваючи в магазині роздрібної торгівлі «Автора» по вул. Нескорених, 13 у м. Харкові, скориставшись відсутністю продавця таємно привласнив і сховав у рюкзак взяті з вітрини упаковку «Козинаки» та упаковку «Бісквіт-Шоколад», загальною вартістю 94,17 грн.

Внаслідок зазначених дій відносно ОСОБА_1 19.03.2025 складено адміністративний протокол серії ВАД № 260094 та його дії працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав, про що надав суду письмові пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1 та надані докази, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Згідно із ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260094 від 19.03.2025 зазначено, що ОСОБА_1 24.02.2025 близько 1615 години, перебуваючи в магазині роздрібної торгівлі «Автора» по вул. Нескорених, 13 у м. Харкові, скориставшись відсутністю продавця таємно привласнив і сховав у рюкзак взяті з вітрини упаковку «Козинаки» та упаковку «Бісквіт-Шоколад», загальною вартістю 94,17 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, на підтвердження обставин, викладених у протоколі, поліцейськими додано до протоколу, зокрема, три копії постанов за ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Тобто, зазначені копії постанов додані поліцейськими до протоколу на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тричі і більше разів протягом року за дрібне викрадення чужого майна.

Однак, як вбачається із копії постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі закрито. (а.с.17-20).

Як видно із копії постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.10.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.02.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт.

При цьому, положення ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Однак, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 (за ч. 4 ст. 51 КУпАП) не містить належних доказів того, що ОСОБА_1 три і більше разів протягом року піддавався адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Долучену до протоколу копію постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не можна вважати належним доказом вказаних у протоколі обставин, оскільки ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності. Провадження у справі закрито.

Окрім того, як видно з адміністративного матеріалу, всі зібрані по справі докази вказують на вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що в них і зазначено.

При цьому поліцейські склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол саме за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, адміністративний матеріал не містить жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те посадовою особою без дотримання визначених ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення вимог, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про недостатність в матеріалах справи доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 51, 247, 245, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова