Провадження № 3/537/696/2025
Справа № 537/1542/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Тетяна Олександрівна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,працюючумайстром виробничого навчання у КПЛ ім.. А.С.Макаренка,зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючуза адресою: АДРЕСА_2 , - якійроз`яснені права відповідно до ст.63КонституціїУкраїни та ст.268КУпАП,

за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 березня 2025 року близько 19-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній вживав слабоалкогольний енергетичний напій «REVO» 8,5 %, ємністю 0,5л, як наслідок мати не виконала вимоги ч. 2 ст. 150 СК України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 01 березня 2025 року у встановлений час та місці її син ОСОБА_2 дійсно вчинив правопорушення, він досяг підліткового віку, чим пояснюється зміна його поведінки. ОСОБА_2 здобув базову середню освіту, позитивно характеризується за місцем навчання, має досягнення у спорті, вчасно став на військово-обліковий облік, тощо. Для сина нею створені належні умови для проживання, навчання та розвитку, що підтверджується також характеристикою за місцем навчання останнього, у якій зазначено, що вона приділяє належну увагу навчанню і вихованню сина, відвідує батьківські збори та співпрацює з класним керівником. Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько останнього - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його брат - ОСОБА_4 , вона у теперішній час починає відносини з іншим чоловіком, та такі сімейні обставини могли вплинути на стан та поведінку неповнолітнього ОСОБА_2 . Зазначила про намір звернутися із сином до психолога. До цього випадку вона та її син до адміністративної відповідальності не притягувалися.

Суддя, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`ядитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №150702 від 03 березня 2025 року, суду надано наступні докази: - рапорт ст.. інспектора-чергового відділення поліції №1 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області від 02 березня 2025 року щодо отриманої заяви про вчинення правопорушення; - письмові поясненням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 березня 2025 року, згідно яких останній зазначив, що 01 березня 2025 року у встановлений час зустрівся з товаришами, з якими випив енергетичний напій, у подальшому перебуваючи біля магазину «Маркетопт» по вул. Івана Приходька у м. Кременчук, посперечався з товаришем, чи зможе здійснити постріл з пневматичної зброї, яку раніше придбав в інтернет-магазині, ніякого пострілу він не зробив, до нього підійшов чоловік, зробив зауваження та викликав поліцію, будь-якої шкоди життю чи здоров`ю ОСОБА_5 не завдано; - письмові пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 01 березня 2025 року, аналогічного змісту, у яких останній зазначив також що його життю чи здоров`ю нічого не загрожує; - інші докази у їх сукупності.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

При цьому, відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. № 8 роз`яснив, що вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення. По суті, правопорушникзвільняєтьсявідправовихнаслідківсвогопротиправногодіяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Таким чином, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторонни допущенного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, обставини, які пом`якшують адміністративну відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують таку, те, що дії ОСОБА_1 на момент розгляду справи не представляють суспільної небезпеки та не завдають значної шкоди суспільним і державним інтересам, суддя вважає, що для досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та зважаючи на мету адміністративного стягнення, достатнім буде застосувати до правопорушниці усне зауваження зі звільненням від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На переконання суду застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1, 22, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Суддя : Тетяна Олександрівна Мартишева