ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 квітня 2025 рокуСправа №: 695/1749/24
Номер провадження 3/695/18/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хвостик О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401726 від 12.04.2024 водій ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 19 годині 05 хвилин в с.Коробівка, вул.Центральна, 156 керуючи мотоциклом КМЗ-Днепр 11, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401804 від 12.04.2024 водій ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 19 годині 05 хвилин в Золотоніському районі, с.Коробівка, вул.Центральна,156 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на перешкоду, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 12 квітня 2024 року увечері в с.Коробівка Золотоніського району він їхав на мотоциклі разом із своїм товаришем. Коли він повертав вправо, урвалося зчеплення та він заїхав під паркан, але не наїхав на нього. З приміщення школи в цей час вибіг сторож, забрав у нього ключі від мотоцикла та почав скарку. Поки вони сварились, його мотоцикл зник. Після цього він пішов до магазину, випив 3 бокала пива для того, щоб заспокоїти нерви. Місце дорожньо-транспортної пригоди він не залишав, а просто шукав свій мотоцикл та ходив по селу.

У судовому засіданні представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Хвостик О.І. просив закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчиення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем. 12 квітня 2024 року приблизно о 19 годині в с.Коробівка вони їхали з роботи на мотоциклі, за кермом перебував ОСОБА_1 . Під час руху розірвався тросик зчеплення, та вони з"їхали на узбіччя дороги у кювет. В цей час прибігли мешканці села, стали його бити та розбирати мотоцикл. Його ніхто не тримав, він пішов додому, а ОСОБА_1 з мотоциклом залишився на місці пригоди.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 12 квітня 2024 року увечері він перебував на посту у школі в с.Коробівка, оскільки працює там сторожем. Він побачив, що рухається мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 на дуже великій швидкості, який перелетів лежачого поліцейського, трохи не позбивав дітей, наїхав на огорожу школи. Після цього мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 не зупинився, а розвернувся та поїхав в інший бік. Приблизно через 10 хвилин ОСОБА_1 разом із пасажиром знову на дуже великій швидкості проїхали повз школи, зацепив бордюру біля пам"ятника в центрі села та застряг у ньому. Пасажир водія ОСОБА_1 також застряг ногою у пам"ятнику. Він разом з мешканцями села підбіг до мотоцикла та став витягати водія ОСОБА_1 та його пасажира. ОСОБА_1 був у стані дуже сильного алкогольного сп"яніння, не тримався на ногах, від нього був дуже різкий запах алкоголю, його пасажир також був п"яний. Він з односельцями стали приводить ОСОБА_1 до тями, але він знову почав заводити мотоцикл, щоб їхати далі. Щоб не дати ОСОБА_1 рухатись далі, він висмикнув провода та хтось з присутніх викликав поліцію, коли ОСОБА_1 перший раз ударився в огорожу школи. Товариш ОСОБА_1 пішов додому, а ОСОБА_1 залишився. Коли приїхали працівники поліції, знайшли ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, але він відмовився. Після цього працівники поліції склали стосовно ОСОБА_1 адміністративні протоколи, в яких він підписався в якості свідка. Після складання протоколів, ОСОБА_1 пішов, а мотоцикл залишив на місці. Через деякий час прийшла мати ОСОБА_1 та забрала мотоцикл.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи № 695/1749/24 провадження № 3/695/18/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401804 від 12.04.2023) та № 695/1752/24 провадження № 3/695/20/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401726 від 12.04.2024) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, в одне провадження, присвоївши справі № 695/1749/24 провадження № 3/695/18/25.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.10 "а" ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 401726 від 12.04.2024 водій ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 19 годині 05 хвилин в с.Коробівка, вул.Центральна, 156 керуючи мотоциклом КМЗ-Днепр 11, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, відмовився його підписувати;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401804 від 12.04.2024 водій ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 19 годині 05 хвилин в Золотоніському районі, с.Коробівка, вул.Центральна,156 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на перешкоду, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив, підписав його, відмовився його підписувати.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «карелін протии російської федерації» протокол про адміністративне правопррушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопрушення обставини підтверджуються такими доказами, а саме:

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12 квітня 2024 року о 20 годині 45 хвилин в с.Коробівка, вул.Центральна, 156, якою зафіксовані пошкодження лако-фарбового покриття передньої частини транспортного засобу мотоцикла КМЗ Днепр 11 35-94МАА;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААд№401725 від 12.04.2024, згідно якого водій ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 19 годині 05 хвилин в с.Коробівка по вул.Центральна,156 керував мотоциклом КМЗ-Днепр 11, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, та різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп"яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№910737 стосовно ОСОБА_1 за ст.126 ч.1, ст.121 ч.5 КУпАП, який не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, при цьому не користувався засобом пасивної безпеки, та на транспортний засіб був відсутній поліс ОСЦПВ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 12.04.2024 року, згідно яких 12.04.2024 року близько 19 години 40 хвилин він прийшов на вул.Центральна у с.Коробівка та виявив мотоцикл, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зіткнувся з парканом. В подальшому він дізнався, що вказаним мотоциклом керував ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сп"яніння. Гр. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно. На місце події його батько викликав поліцію. По приїзду поліцейських гр. ОСОБА_1 почав плутатися у поясненнях, спочатку підтверджуючи факт керування мотоциклом, а потім заперечуючи;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.04.2024 року, підтверджених ним у судовому засіданні, згідно яких 12.04.2024 року близько 19 години 30 хвилин він перебував у с.Коробівка, вул.Центральна, біля магазину, пив каву. В цей момент по вулиці проїжджав мотоцикл, за кермом якого перебував гр. ОСОБА_1 , житель с.Домантово, який у подальшому в"їхав у паркан, який огороджує територію Коробівського НВК, після цього він підійшов до мотоцикла, щоб допомогти ОСОБА_1 і його пасажиру, якого він не знав. Підійшовши до ОСОБА_1 , він побачив, що останній перебуває у стані сильного алкогольного сп"яніння та почав себе неадекватно вести. Він намагався заспокоїти ОСОБА_1 , але це не вдалося. В подільшому він викликав поліцію. По приїзду працівників поліції гр. ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування мотоциклом, плутаючись у поясненнях;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 12.04.2024 року, згідно яких 12.04.2024 року, близько 19 години 05 хвилин він перебував в с.Коробівка по вул.Центральна, біля магазину. В цей час по вулиці проїжджав мотоцикл з коляскою за кермом якого перебував ОСОБА_1 , мешкаючий у с.Домантово, який у подальшому здійснив наїзд на паркан, який огороджує ОСОБА_6 . Після чого він підійшов до мотоцикла, щоб допомогти гр. ОСОБА_1 і його пасажиру, якого він не знав. Підійшовши до водія ОСОБА_1 він побачив, що останній перебував в стані сильного алкогольного сп"яніння і поводив себе неадекватно. Після чого ОСОБА_3 , який перебував з ним, здійснив дзвінок на лінію 102 і повідомив про дану пригоду. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_1 від дачі будь-яких пояснень, підпису протоколу, продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан сп"яніння відмовився.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та були досліджені у судовому засіданні, на яких зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Так, в матеріалах справи мається два диски.

На першому диску на місці дорожньо-транспортної пригоди зафіксований водій мотоцикла ОСОБА_1 , який очевидно перебуває в стані сп`яніння: в нього нерозбірлива мова, порушена координація рухів, оскільки він хитається, ледь тримається на ногах ( 0000021_100085_1347_0043 20:14:11), повідомляє свої анкетні дані ОСОБА_1 ( 20:15:25), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( 20:15:51). На запитання працівника поліції що трапилось (20:14:44), ОСОБА_1 відповідає: «Їхав на мотоциклі додому, дав на другій газу, місцеві повиривали провода, потім він купив пива» ( 20:14:45), але після цього пояснив: «Я чесно кажу, я друга забрав, сів на мотоцикл, їхали з роботи, випили по чарці горілки, оскільки у них виставили могорич 2 літри горілки (0000021_100085_1347_0043 20:16:11). Після цього водій мотоцикла ОСОБА_1 неодноразово змінював свої пояснення, говорив, що не був за кермом, а за кермом перебував свідок (0000021_100085_1347_0043 20:18:32, 20:18:33), але потім визнав, що перебував за кермом: «Хорошо, я був за кермом» (20:18:33). На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп"яніння на місці або в медичному закладі ( 20:20:45, 20:22:40, 20:22:50), водій ОСОБА_1 відмовився (20:20:40).

На відеофайлі 0000021_100085_347_0043 зафіксовані пояснення свідка ОСОБА_3 , який у присутності ОСОБА_1 неодноразово чітко та послідовно пояснював, що 12 квітня 2024 року стояв біля магазину, побачив, що на великій швидкості їде мотоцикл, за кермом мотоцикла перебував ОСОБА_1 , ледь не позбивав дітей, заїхав у пам"ятник, а перед цим заїхав у паркан школи (20:18:25, 20:26:57, 20:28:24, 20:29:57, 20:30:02, 20:30:25, 20:32:54, 20:35:09). При цьому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (20:29:10)

На відеофайлі 0000021_100085_4904_0048 зафіксовані аналогічні пояснення свідка ОСОБА_5 .

З відеозаписів судом встановлено, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 про вчинення ним ДТП у стані алкогольного сп`яніння, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, та пропонували пройти медичний огляд. Однак ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди та в закладі охорони здоров`я, протягом тривалого часу чіткої відповіді не надавав та вказаний огляд не проходив, демонструючи поведінку, яка, на думку суду, свідчить про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження такого огляду як на місці дорожньо-транспортної пригоди, так і в закладі охорони здоров`я, за передбаченим порядком та у відповідності до Інструкції, однак не заперечуючи, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що вірно розцінено працівниками поліції, як його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд зауважує, що майже увесь час, зафіксований на відеозаписах ОСОБА_1 поводить себе зухвало, відмовляється відповідати на всі пропозиції поліцейських як щодо представитися для встановлення його особи, та надання документів, так і щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, із переглянутих відеозаписів, при фіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідки беззаперечно неодноразово вказували на ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду, не вказували на будь-яких інших причетних до неї осіб, при цьому сам ОСОБА_1 спочатку не заперечував даної події.

Суд зазначає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. Дії працівника поліції в частині правомірності складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом порядку, заперечень до адміністративних матеріалів по складеним протоколам про адміністративні правопорушення не подав. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 та його захисником доказів оскарження дій працівників поліції вказує на погодження ними зі складеними відносно нього протоколами.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейським протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 401726 від 12.04.2024 та серії ААД № 401804 від 12.04.2024 стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбчених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протоколи підписані уповноваженою особою, що оформила протокол, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від підпису зазначених протоколів.

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом,

Крім того, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , які були ним надані під час судового розгляду справи, та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, поясненнями свідків та вважає їх намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, яке грунтується на власній інтерпретації подій, але не доведено у судовому засіданні жодним доказом.

Зокрема, винесена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 910737 від 12.04.2024 за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.126 КУпАП, який при керуванні мотоциклом не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, при цьому не користувався засобом пасивної безпеки, та на транспортний засіб був відсутній поліс ОСЦПВ не була оскаржена в порядку Кодексу адміністративного судочинстава, що безумовно свідчить про погодження ОСОБА_1 з даною постановою, якою зафіксовано у тому числі і факт керування транспортним засобом.

Суд не бере до уваги пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Хвостик О.І., оскільки вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду, узгодженими між собою, матеріалами справи, а саме: відомостями зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №401726 від 12.04.2024 року та серії ААД №401804 від 12.04.2024 року, чіткими, послідовними, логічними поясненнями свідків, відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліції, та іншими матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, які узгоджуються між собою.

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку захисту, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів захисника, що в протоколах про адміністративне правопорушення в графі «дата народження» невірно зазначено дату та місяць народження ОСОБА_1 , суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з наданим під час судового розгляду справи ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 19.07.2014 Золотоніським РВ УДМС в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 , датою народження останнього є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На фотокартці в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 19.07.2014 Золотоніським РВ УДМС в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 зображена одна й та сама особа, яка зафіксована також на відеозаписі, дослідженому у судовому засіданні - ОСОБА_1 , що також не заперечувалось останнім під час розгляду судом даної справи.

Суд приходить до переконання, що саме ОСОБА_1 причетний до адміністративних правопорушень, вчинених 12 квітня 2024 року виходячи з вимог п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974, якою передбачено, що кожний транспортний засіб чи склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінованих подій був особою, яка порушила п.п. 12.1, 2.10 « а» Правил дорожнього руху.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов"язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, та вина його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд зауважує, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судді не надано.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя діє у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручається у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративні правопорушення були вчинені 12 квітня 2024 року та складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 401726 від 12.04.2024 року та серії ААД №401804 від 12.04.2024 року.

Відтак, враховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, протягом якого на ОСОБА_1 можливо накласти адміністративне стягнення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи: № 695/1749/24 провадження № 3/695/18/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401804 від 12.04.2023) та № 695/1752/24 провадження № 3/695/20/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 401726 від 12.04.2024) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, присвоївши об"єднаній справі № 695/1749/24 провадження № 3/695/18/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бойко Н.В.