КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/903/2025 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Фогеля В.В.

особи, стосовно якої складений

протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Горянської Крістіни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - не відомий,

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 29 липня 2024 року о 21.38 год. у м. Києві по бульв. Лесі Українки, 5, керував транспортним засобом «Volkswagen CС» державний номерний знак НОМЕР_1 повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом, (постанова серії ЕНА № 2346911 від 8 червня 2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Горянська К.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Одночасно, захисником Горянською К.І. заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що судове засідання у справі щодо ОСОБА_1 було призначено на 2 жовтня 2024 року на 10.30 год., проте, стороною захисту було подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з участю захисника в іншому судовому засіданні. Разом з тим означене клопотання залишилось поза увагою суду, і судове засідання не перенесено не було. Після довго очікування щодо дати призначеного судового засідання, прибувши до місцевого суду від помічника судді сторона захисту дізналась, що у справі винесена постанова, копія якої була отримана у той же день і у 10-денний термін була подана апеляційна скарга. Посилаючись на Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постанову Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні партії, захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення п. 10.1 Правил дорожнього руху, постанову кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та «мопедів», п. 24 постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судову практику, викладену у постанові Верховного Суду від 1 березня 2018 року у справі № 278/3362/15-к, приписи ст.ст. 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, що є наслідком винесення необґрунтованого та незаконного рішення у справі.

Так, апелянт зазначає, що договір з ОСОБА_1 було укладено 30 вересня 2024 року і 1 жовтня 2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва та одночасно на електронну пошту судді Гречаної С.І. було скеровано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з участю захисника в іншому судовому засіданні у Вищому антикорупційному суді, проте, всупереч проханню сторони захисту справа була розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Також апелянт зазначає, що як тільки стало відомо про те, що ОСОБА_1 інкримінована повторність у вчиненні даного адміністративного правопорушення, захисником подано заяву про оскарження накладення адміністративного стягнення за постановою серії ЕНА № 2346911 від 8 червня 2024 року, оскільки ця постанова винесена незаконно, з огляду на те, що при керуванні транспортним засобом JOG SA 36 J не потрібна наявність водійського посвідчення. Справа перебуває на розгляді.

Сторона захисту звертає увагу, що транспортний засіб, який керував ОСОБА_1 не є транспортним засобом, який підпадає під дію Правил дорожнього руху для визначення та отримання відповідної категорії посвідчення водіїв транспортних засобів, оскільки мопед, яким керував ОСОБА_1 8 червня 2024 року має потужність 49,9 куб.см.

Апелянт зауважує, що транспортний засіб, зокрема, скутер з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більше 3 кВт. У той же час будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.13 ПДР до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Водночас, пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 8 травня 1993 року 1993 № 340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Зазначене, як зазначає захисник, свідчить про те, що до категорії «А1» відносяться транспортні засоби, зокрема скутери, з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, так як вони відносяться до механічних транспортних засобів в розумінні Закону України «Про дорожній рух». На ці транспортні засоби право на управління передбачає наявність дозвільних документів.

Отже, апелянт зазначає, що наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для «механічних» транспортних засобів. Механічними вважають скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, а також всі транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння. Якщо скутер має потужність менше 3 кВт., він не належить категорії «механічний» і, відповідно, не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ.

З огляду на викладене апелянт вважає, що суд першої інстанції наведених вище вимог закону не дотримався, що призвело до прийняття у справі рішення без повного та всебічного дослідження всіх обставин у провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яка притягнута до адмінвідповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає про те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За матеріалами справи 2 жовтня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, яка подала клопотання про перенесення розгляду справи, постановлена оскаржувана постанова.

З урахуванням вимог ст. 294 КУпАП останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду від 2 жовтня 2024 року - 12 жовтня 2024 року - вихідний день (субота). Враховуючи, що субота вихідний день, останнім днем строку подачі апеляційної скарги вважається наступний за ним робочий день - 14 жовтня 2024 року (понеділок).

Згідно з супровідним листом без дати, копія постанови направлена ОСОБА_1 о. (ас. 24).

Однак, відомості про вручення або отримання ОСОБА_1 копії постанови, матеріали справи не містять.

Відомості, коли отримана копія оскаржуваної постанови захисником, матеріали справи не містять, а, відтак, доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку матеріалами справи не спростовані.

Апеляційна скарга на постанову суду направлена поштовим відправленням адвокатом Горянською К.І. відповідно до даних поштового штемпелю 4 грудня 2024 року (ас. 45).

За таких обставин строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то вони є необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що постановою інспектора УПП Колоди М.В. від 8 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2346911 від 8 червня 2024 року, а саме: за керування транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (ас. 2).

Однак, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 29 липня 2024 року о 21.38 год. у м. Києві по бул. Лесі Українки, 5, керував транспортним засобом «Volkswagen CС» державний номерний знак НОМЕР_1 повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху.

Захисником та ОСОБА_1 о. не заперечуються обставини події 29 липня 2024 року, однак, як і в апеляційній скарзі, висловлена незгода з попереднім рішенням інспектора УПП від 8 червня 2024 року.

Разом з тим, відповідно до вимог закону суддя розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно з КУпАП не повноважний виходити за його межі, а, відтак, суддя не має права переглядати обставини, викладені у постанові інспектора УПП Колоди М.В. від 8 червня 2024 року.

За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, постанова інспектора патрульної поліції від 8 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у встановленому законом порядку не оскаржувалась, на даний час є чинною, а, відтак, ОСОБА_1 о., не маючи права керування таким транспортним засобом, 29 липня 2024 року о 21.38 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen CС» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по бульв. Лесі Українки, 5, повторно протягом року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 о. відсутні, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Горянської Крістіни Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.А.Васильєва