Справа № 638/4455/25
Провадження № 3/638/2002/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., за участі секретаря судового засідання Зубко А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого заступником керівника групи з нетехнічного обстеження гуманітарного розмінування «Halo Trust», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259983 від 02 березня 2025 року, зазначено, що 01 березня 2025 року о 23-35 год. в м. Харкові, вул.Двадцять Третього Серпня, 29, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager alcotest та в закладі охорони здоров?я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа відносно якої складений протокол ОСОБА_1 вину в вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 01.03.2025 у вечірній час він зателефонував ОСОБА_2 та попросив його забрати та відвести додому, на що останній погодився та приблизно о 22-30 год. 01.03.2025 забрав його в центрі міста, біля ХАТОБУ, після чого вони поїхали в направленні дома, однак приблизно о 23-20 год. ОСОБА_2 заїхав на при домову територію нижче парковки супермаркету Клас, заглушив даний автомобіль та забравши ключі від нього, пересів до іншого автомобіля та поїхав у справах, а він залишився його чекати в автомобілі. Після того як ОСОБА_2 поїхав, до нього під`їхали працівники патрульної поліції та почали вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який він відмовився пройти пояснюючи, що не є водієм та не керував даним транспортним засобом взагалі, однак працівники поліції все одно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що ОСОБА_2 повернувся до автомобіля приблизно через годину чи півтори. Крім того, зазначив, що намагався додзвонитися до ОСОБА_2 під час спілкування з працівниками поліції, однак не зміг цього зробити у зв?язку з тим, що останній залишив свій телефон в автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у зв?язку з необхідністю з 28.02.2025 по 02.03.2025 він взяв в користування у ОСОБА_1 транспортний засіб «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 . 01.03.2025 йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив забрати та відвести додому, у зв?язку з чим приблизно о 22-30 год. 01.03.2025 він забрав ОСОБА_1 біля ХАТОБУ, та вони почали їхати в напрямку Дергачів, приблизно о 23-20 год. він заїхав на при домову територію нижче супермаркету Клас, заглушивши автомобіль та забравши ключі від нього пересів до іншого автомобіля поїхав у своїм справам. Повернувся до Нікіти приблизно через годину-півтори, який розповів йому, що до нього під?їхали працівники поліції та склали протокол відносно ОСОБА_3 . Крім того, він зрозумів, що залишив свій телефон в автомобілі, у зв?язку з чим ОСОБА_1 не міг йому додзвонитися. Коли він залишив припаркований автомобіль «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 в якому залишився його чекати ОСОБА_1 подорозі він бачив як їхав автомобіль патрульної поліції.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Таким чином, суб`єктом даного правопорушення є по-перше, водій - тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; і по-друге, інші особи, які фактично керують транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення в диспозиції норми терміну "водій" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники поліції мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення. Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, знаходження в транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме відеозаписи з бодікамер працівників патрульної поліції №475520, 471565 спростовано факт керування ОСОБА_1 01 березня 2025 року о 23-35 год., транспортним засобом, оскільки згідно відеозаписів з бодікамер ОСОБА_1 як пасажир сидів на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 , під час спілкування з працівниками патрульної поліції неодноразово наголошував, що він не керував транспортним засобом, а був лише його пасажиром, транспортним засобом керувала інша особа, яка відлучилася.

З матеріалів відеозаписів вбачається те, що працівники патрульної поліції під?їхали вже до припаркованого транспортного засобу «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 . Також відеозаписи №475520, 471565 не містять відомості технічної дії саме ОСОБА_1 як водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Отже детально досліджені матеріали відеозаписів бодікамер патрульної поліції №475520, 471565 не містять безпосереднього керування транспортним засобом «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені фактичні обставини, суд вважає за необхідне застосувати практику ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Рішенням у справі «Гефген проти Німеччини» ЄСПЛ запроваджено доктрину отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі отримані з його допомогою, будуть такими самими.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ є частиною національного законодавства, а тому суд вважає за необхідне їх застосувати при судовому розгляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків процесуальних порушень, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.

Крім того, слід звернути увагу на те, що Верховний суд під час розгляду справ дійшов усталеної практики щодо застосування принципу презумпції невинуватості під час розгляду справ, а саме те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказівка у протоколі працівника поліції щодо керування ОСОБА_1 автомобілем ґрунтується лише на припущеннях, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, що вказує про процесуальну недопустимість відомостей, як доказів, що внесені до змісту протоколу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про недоведеність обставин, щодо керування ОСОБА_1 01 березня 2025 року автомобілем «Audi A6» д.н.з НОМЕР_2 , а тому з урахуванням вимог п. 1.10 ПДР України (водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспорт ним засобом, тимчасовий талонна право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі) не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки суб`єктом може бути лише водій, тобто особа, яка здійснювала безпосереднє керування транспортним засобом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність події та ознак складу доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9,130,247,251,266,287 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Теслікова І.І.