ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5762/24

провадження № 3/0285/160/25

01 квітня 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.

при секретарі Клечковській М. М., з участю:

захисника Каблака Ю. П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с Грімно Городоцького району Львівської області,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

працює водієм у ФОП ОСОБА_2 АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 15.11.2024, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення на транспорті за наступних обставин.

Так, 05.11.2024 в 00:14 год в с Перемога Звягельського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні захисник Москаля І. М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивував наступним.

Так, ОСОБА_1 під час виконання робочого рейсу о 8:30 год 04.11.2024 було зупинено та заблоковано на виїзді з м. Звягель в напрямку с. Перемога невідомими особами у формі, які вели себе та спілкувались грубо і агресивно, вимагаючи покинути автомобіль, що є досить небезпечним з точки зору втрати майна. Вказані особи не могли належним чином аргументувати свої вимоги, відмовлялись складати протокол про затримання. При цьому, протягом усього дня (з 8:30 год 04.11.2024 до 00:15 год 05.11.2024) зазначені особи у різний спосіб перешкоджали руху ОСОБА_1 , зокрема, власними тілами, транспортними засобами, а також спустивши колесо у автомобілі на якому рухався ОСОБА_1 , таким чином заставляючи останнього замерзати у машині з огляду на низьку температуру та відсутність можливості скористатись будь-якими джерелами тепла (зокрема кондиціонером автомобіля адже у нерухомому стані система кондиціонування не працює належним чином та не дозволяє нагріти кузов автомобіля), що у свою чергу повинно було спонукати ОСОБА_1 покинути авто.

ОСОБА_1 був заблокований рух у спосіб спуску колеса для унеможливлення подальшого руху та його затримання на місці протягом тривалого часу. Припущення поліцейського про червоні очі ОСОБА_1 і розширені зіниці безпідставні з огляду на те, що він не міг цього бачити, дивлячись ззовні всередину темної машини в темну пору доби, при цьому навіть не вживаючи додаткових заходів для покращення огляду (шляхом, наприклад, застосування ліхтаря). При цьому працівником поліції навіть не запропоновано вийти з машини для того, щоб оглянути водія на предмет виявлення ознак сп`яніння. Також водій одразу ж пояснював, що він біля 16 годин знаходився на дорозі в холодній машині.

Працівником поліції не вжито жодних вербальних засобів з`ясування обставин та лише переведено розмову задля уникнення встановлення справжніх обставин почервоніння очей, якщо таке почервоніння насправді мало місце

Біля автомобіля постійно знаходились люди у військовій формі, які блокували рух авто та стверджували, що в машині сидить «ухилянт».

Поліцейські навмисно зволікали зі складенням протоколу відносно ОСОБА_1 , аби дати час та можливість працівникам ТЦК забрати його для проходження військово-лікарської комісії, попри те, що він не порушував мобілізаційного законодавства та не знаходиться у розшуку. А усі ознаки сп`яніння ОСОБА_1 є надуманими.

Не довівши особі усіх прав, на які вказує зміст ст.268 КУпАП, працівником поліції було порушено процедуру складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначено про таку ознаку наркотичного сп`яніння, як почервоніння очей, однак такої ознаки наркотичного сп`яніння Інструкція не містить.

Обставин, які б вказували на порушення координації рухів ОСОБА_1 , із відеоматеріалів не вбачається. При цьому, поліцейським не вживалось жодних заходів для встановлення такої ознаки (зокрема, навіть не висловлено вимоги здійснити чи повторити певні рухи чи бодай вийти з машини для того, щоб мати змогу оцінити порушення координації рухів).

Свідок ОСОБА_3 , допитаний судом 05.03.2025 /а.с.125-127/ за клопотанням сторони захисту, пояснив, що 04.11.2024 біля 9 год йому зателефонував знайомий колега по роботі ОСОБА_1 і сказав, що він затриманий працівниками поліції разом із військовими на виїзді з міста Звягель. Попросив допомоги, оскільки працівники ТЦК спустили йому колесо і, таким чином, заблокували рух. Так як ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою, він не міг залишити автомобіль з товаром всередині (знаходились підвіконня, ролети та інше) і кудись поїхати.

Приїхав з Львівської області до ОСОБА_1 вже майже опівночі, поліції вже не було, допоміг підкачати колесо і вони поїхали. Втім, не проїхавши і кілометра, їх наздогнали працівники поліції і зупинили автомобіль ОСОБА_1 . Також зупинився і вийшов з автомобіля. Поліцейський дуже довго перевіряв документи в ОСОБА_1 , а сам в цей час сперечався з працівниками ТЦК, які також знаходились на місці. ОСОБА_1 при цьому з автомобіля не виходив, поліцейський спілкувався з ним, стоячи біля автомобіля зі спущеним вікном. Почув, як працівник поліції сказав, що в ОСОБА_1 є ознаки наркотичного сп`яніння і пропонував їхати в лікарню для огляду.

Зазначив, що ОСОБА_1 цілий день знаходився на автодорозі, де його «тримали» працівники поліції понад 16 годин, було дуже холодно, однак він не помітив у нього будь-яких ознак сп`яніння, зокрема наркотичного. Огляд ОСОБА_1 на місці не поводився, яким чином поліцейський зміг побачити очі ОСОБА_1 в темному салоні транспортного засобу, без світла, не розуміє.

Поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що причиною зупинки автомобіля ОСОБА_1 було порушення ним комендантської години. Надана ним перепустка стосувалась лише Львівської області, тому не була взята ним до уваги і він почав перевіряти його документи, під час перевірки яких помітив почервоніння очей і відразу запідозрив, що він може бути саме в стані наркотичного сп`яніння, а не алкогольного (бо він нього не було чутно запаху алкоголю). Координацію його рухів та реагування зіниць очей на світло не перевіряв, оскільки ОСОБА_1 не виходив із автомобіля. Чи були на місці працівники ТЦК, не памятає, чи стояв ОСОБА_1 на місці зупинки понад 16 годин, також не знає.

Заслухувавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи,

приходжу наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762117 від 05.11.2024, було додано:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

відео з портативного відеореєстратора поліцейського.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти російської федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський виявив у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння як порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, почервоніння очей. Наявність таких ознак у ОСОБА_1 його представник категорично заперечив і пояснив, що огляд поліцейським не проводився. Ці ж обставини були підтверджені і свідком, допитаним судом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що поліцейський підійшов до автомобіля ОСОБА_1 в 00:15 год, повідомивши про порушення ним комендантської години, поруч на вулиці стояв свідок ОСОБА_3 . Сам ОСОБА_1 знаходився всередині транспортного засобу і впродовж усього відео з нього не виходив.

Після перевірки у ОСОБА_1 поліцейським документів, в 00:19 год останній запитав, що у нього з очима, бо розширені зіниці, і через 14 секунд знову поставив питання, чи вживав ОСОБА_1 наркотичні засоби. Через 23 секунди працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, що не заперечувалось його захисником в судовому засіданні. Вказана розмова відбувалась в темну пору доби, з освітленням від габаритів та проблискових маячків транспортних засобів, при цьому ОСОБА_1 сидів у салоні свого автомобіля, де не було світла, з напівопущеним склом.

Більш того, на відеозапису видно, що від самого моменту зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення жодного огляду поліцейськими на наявність ознак наркотичного сп`яніння не проводилося, а поведінка останніх свідчить на користь аргументів захисника про упереджене ставлення до ОСОБА_1 .

Принагідно зазначити, що розмова між ОСОБА_1 та працівником поліції від моменту коли останній підійшов до автомобіля ОСОБА_1 і до моменту, коли запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, тривала біля 5 хвилин, а такі ознаки сп`яніння, як «розширені зіниці» у водія були виявлені поліцейськими вже після 4 хвилин спілкування з ним, при тому, що протягом цього часу він також перевіряв у ОСОБА_1 посвідчення водія, техпаспорт та страховий поліс.

Аналіз відеозапису свідчить, що жодної з описаних поліцейським у протоколі ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 не спостерігається, поліцейський реакції його зіниць не перевіряв, так само як і координацію рухів, оскільки ОСОБА_1 з транспортного засобу взагалі не виходив.

Тобто, працівник поліції вказав на наявність ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 без проведення огляду, а лише на підставі своїх припущень та уявлень.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п.4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

У разі наявності підстав вважати, що водій ТЗ перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто існує визначений законом алгоритм дій: спочатку працівник поліції виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у водія та пропонує йому пройти огляд в медичному закладі з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння водія. При цьому, водій доставляється до медичної установи саме працівником поліції, який виписує направлення до медичного закладу.

Судом встановлено порушення працівниками поліції згаданих законодавчих норм.

Звертаю увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

За наведених обставин, у даному конкретному випадку, наявність ознак наркотичного сп`яніння, які ставить під обґрунтований сумнів представник ОСОБА_1 , матеріалами справи не доводиться, а тому й підстав згідно з вищезгаданою Інструкцією для пропонування працівниками поліції пройти огляд ОСОБА_1 не було.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Крім того, відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Такі дії працівників поліції судом розцінюються, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав. Вимога щодо проходження ним огляду саме на стан наркотичного, а не алкогольного сп`яніння, могла була лише приводом для отримання його відмови та для складання відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на відміну від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який дійсно проводиться на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора. Манера спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , без чіткого роз`яснення прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій, є неприпустимою, оскільки породжує в особи сумніви та двозначність щодо розуміння обставин, які склалися. Такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Враховуючи, що вимога працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння була обґрунтована наявністю не існуючих ознак наркотичного сп`яніння, така вимога не може вважатись законною. Відмова водія виконувати незаконну вимогу працівника поліції не є порушенням вимог п.2.5 ПДР та не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Наданими адвокатом товарно-транспротними накладними від 04.11.2024, перепускою підтверджується, що ОСОБА_1 був у робочому рейсі. Також він позитивно характеризується за місцем роботи, як водій, та в лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин, викладених в протоколі.

Резюмуючи викладене та беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин