Справа № 138/344/25
Провадження №:3/138/171/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника-адвоката Сердечнюк М.В., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, ФОП, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії №98 від 21.01.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, згідно якого, 21.01.2025 під час фактичної перевірки господарської одиниці салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , головним державним інспектором встановлено, що остання здійснювала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме на момент перевірки 21.01.2025 об 11 год 30 хв надавала послуги перукаря.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч.1 ст.164 КУпАП не визнала. Пояснила, що вона закінчила навчання перукар-модельєр-візажист та шукала роботу. Знайома повідомила, що в салоні краси «FOR YOU» є місце для візажиста. Вона зателефонувала до власниці салону та домовилась, що прийде у салон, щоб подивитись на умови праці. 21.01.2025 ОСОБА_1 прийшла у даний салон, чекала власницю, в цей час перукар салону стригла жінку, ОСОБА_1 запропонувала показати нову техніку, оскільки за освітою перукар. Грошові кошти за надання послуги не отримувала. Повідомила, що господарської діяльності не здійснювала, за фахом вона є перукар-модельєр-візажист, але перукарем не працює.На момент приходу працівників податкової вона перукарських послуг не надавала. Пояснення відмовлялася писати, але працівники податкової пояснили, що у разі ухилення викличуть працівників поліції. Розгубилась, написала те, що сказали, оскільки запевнили, що за це буде лише попередження. Про протокол дізналася лише 24.01.2025, коли прийшла реєструватися. Повідомила, що наміру ухилятися від сплати податків не мала. На день розгляду адміністративного матеріалу зареєстрована як фізична особа-підприємець. Просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 - інспектор ГУ ДПС у Вінницькій області, в судовому засіданні пояснила, що 21.01.2025 разом із ОСОБА_3 на підставі направлення на перевірку від 20.01.2025, було здійснено вихід в салон «FOR YOU». Підставою для проведення перевірки було виявлення в соціальній мережі «Facebook» оголошення про те, що у салоні краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надається послуга по манікюру, хоча за даною адресою була відсутня державна реєстрація господарської одиниці. На момент проведення перевірки зазначеного вище салону, виявили, що три особи здійснюють підприємницьку діяльність без державної реєстрації. ОСОБА_1 надавала перукарські послуг. Стриглася жінка, після закінчення стрижки остання розрахувалася з ОСОБА_1 готівкою. Під час спілкування з ОСОБА_1 , остання повідомила, що на даний час стажується у салоні. Керівника стажування не вказала. Після чого, склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник-адвокат Сердечнюк М.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 .. Зазначає, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП мають бути надані докази про те, що особа систематично здійснює господарську діяльність. Достатні, допустимі та достовірні докази систематичного здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг перукаря матеріали справи не містять.Як і доказів надання послуг 21.01.2025 на платній основі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення. Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлено, що порушення порядку провадження господарської діяльності є, зокрема провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктива сторона правопорушення, передбаченого частиною першою 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво, як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як роз`яснено у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже необхідною ознакою господарської (підприємницької) діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Таким чином істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до протоколу №98 про адміністративне правопорушення від 21.01.2025, під час фактичної перевірки господарської одиниці салону краси «FOR YOU» за адресою вул. Київська, буд.24, м. Могилів-Подільський Вінницької області, головним державним інспектором виявлено, що ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, а саме на момент перевірки 21.01.2025 об 11 год 30 хв надавала послуги перукаря.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, зокрема містити відомості про суть адміністративного правопорушення (частина перша статті 256 КУпАП).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (частина перша статті 254 КУпАП, частина друга статті 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Як видно з протоколу у ньому не зазначено обставини вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, зокрема кому надавались послуги, не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання нею прибутку за таку діяльність.

До протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в якості доказів долучено: копію наказу №203к від 09.01.2025 про проведення фактичної перевірки; копії направлень на перевірку від 20.01.2025 №№499,501; копію акту про проведення фактичної перевірки від 21.01.2025; копію письмового пояснення ОСОБА_1 ..

Як стверджувала в судовому засіданні ОСОБА_1 , 21.01.2025, перебуваючи в салоні «FOR YOU», вона не працювала. На момент приходу працівників податкової вона перукарських послуг не надавала.

У даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення стало посилання у протоколі на пояснення ОСОБА_1 ..

Визнання вини у письмових поясненнях не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності, на що була звернута увага Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 487/4245/18.

Будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, матеріали справи не містять.

Верховний Суду постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а вказав на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім протоколу, не підтверджується жодним належним та допустимим доказом, що унеможливлює встановити факт скоєння нею адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року Ірландія проти Сполученого Королівства п.161, (Ireland v. TheUnitedKingdom), Series A заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року, ст. 17 закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Докази повинні буди достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту . Європейським судом з прав людини, по справі Barbera, MessegueandJabardo v. Spain від 06.12.1998 року встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку про відсутність складу та події вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю, що недоведеним склад та подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247,284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП згідно протоколу №98 від 21.01.2025 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова