Справа № 287/635/25
провадження 3/287/2228/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Русин Микола Григорович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 3 від 19.03.2025 року встановлено, що 19.03.2025 року о 10 год. 00 хв. встановлено факт наявності заборгованості, за період з 25.10.2022 року по 01.03.2025 року, боржниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини по виконавчому провадженню №72581975 за виконавчим листом № 274/6008/22 від 27.04.2023 року, виданим Бердичівським міськрайонним судом. Має заборгованість за період з 25.10.2022 року по 01.03.2025 року у сумі 42290,32 грн., що перевищує заборгованість суму відповідних платежів за 6 місяців, чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв та клопотань не подавала, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не зверталася.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд, виходячи з зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 без поважних причин в судове засідання розцінюється судом як зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкову участь особи, при розгляді справ, передбачених ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, підтверджується: протоколом № 3 від 19.03.2025; копією виконавчого листа, виданого 27.04.2023 Бердичівським міськрайонним судом; копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2023; копією виклику державного виконавця; розрахунком про наявність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів та копією пояснення ОСОБА_1 від 19.03.2025 року.

Своїми діями (бездіяльністю), що виразилися у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 183-1 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, які перерахувати на р/р UA0026001, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: М. Г. Русин