П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/2883/25

Провадження № 3/185/1184/25

26 березня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2025 року о 13 годині 54 хвилини за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 2 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane» н.з. НОМЕР_2 , який не мав права керувати таким транспортним засобом та вчинив правопорушення повторно протягом року. Притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП 14 вересня 2024 року постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3048293. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 А ПДР України.Дії ОСОБА_1 органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, що підтверджено його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно п. 2.1 А Розділу 2 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, копією постанови від 14 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, довідкою від 10 березня 2025 року.

Частиною 2 ст. 30 КУпАП передбачено позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи данні про особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь вини, при визначенні виду адміністративного стягнення вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, оскільки ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, що підтверджено копією постанови від 14 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та довідкою від 10 березня 2025 року, відповідно до якої, останній посвідчення водія не отримував, тому позбавлення права керування транспортними засобами до даної особи не може бути застосовано, та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній не належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк