Єдиний унікальний номер 741/541/25
Провадження № 3/741/341/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 27 березня 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 271382), передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

встановив:

14 березня 2025 року о 16 годині 40 хвилин на автомобільній дорозі М02 29 км ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21130», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення пункту 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на металевий відбійник. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та металевий відбійник отримали механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що вину не визнає повністю, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у його діях. 14 березня 2025 року він ( ОСОБА_1 ) керував справним автомобілем, рухався з безпечною дозволеною швидкістю, не порушував жодних правил дорожнього руху, однак під час руху у автомобілі пробило переднє праве колесо. У результаті цього автомобіль різко повело в правий бік, відбулося зіткнення з відбійником та автомобіль зупинився. Протокол про адміністративне правопорушення було складено на ділянці дороги, що не відноситься до зони відповідальності поліцейського, який складав протокол. Сам по собі факт пошкодження дорожнього відбійника не свідчить про порушення ним ( ОСОБА_1 ) правил дорожнього руху та не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи відсутність доказів, які б підтверджували поважність причин неявки ОСОБА_1 у судове засідання, суд вважає за можливе розгляд справи провести у його відсутності за наявними у справі доказами, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не є обов`язковою.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.3 «а» та «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд вважає, що дії водія автомобіля «ВАЗ-21130», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які виразилися у порушенні пунктів 2.3 «а» та «б», 12.1 ПДР України, перебувають в причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, є необґрунтованими та таким, що суперечать чинному законодавству України.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про те, що достатнім та необхідним для його виховання буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, призначивши стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працезданих осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання даної постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв