Провадження №3/512/163/25
"27" березня 2025 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 Відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187 КУпАП (Порушення правил адміністративного нагляду)

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №705122 від 06.03.2025 вбачається, що 05.03.2025 близько 22 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , був відсутній за місцем свого помешкання, чим порушив правила адміністративного нагляду встановлені постановою Савранського районного суду Одеської області. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 187 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 05.03.2025 о 22:50 він знаходився вдома за адресою по АДРЕСА_2 , с-ще Саврань. Того ж дня до помешкання ОСОБА_1 під`їхав поліцейський автомобіль, однак з нього ніхто з працівників поліції не виходив. 05.03.2025 до помешкання ОСОБА_1 працівники поліції не заходили. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що повідомляв працівників поліції про зміну місця проживання ( АДРЕСА_2 ) письмовою заявою.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даних правовідносинах, з однієї сторони на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке інкримінується останньому, в матеріалах справи наявні протокол ВАД №705122 від 06.03.2025 (а.с.3), рапорт інспектора чергового СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітана поліції Сакалюка М.В. (а.с.3), рапорт інспектора з РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Жовтого Г.Ю. (а.с.5) та пояснення ОСОБА_1 (а.с.6).

З іншої сторони, ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, свою вину не визнав та пояснив, що перебував за місцем проживання, що відповідно до статті 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Суд неодноразово в своїй практиці звертав увагу на те, що по суті, таку ситуацію, в якій в підтвердження винуватості особи надано протокол про адміністративне правопорушення, в противагу яким ставляться пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можна характеризувати як «показання на показання».

Так само суд постійно наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що у справі «Старков та Тищенко проти Росії» (рішення від 17 грудня 2019 року) зокрема в пункті 26 Страсбурзький суд звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Він вважає, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

Поряд з цим суд встановив, що ознаками, на підставі яких поліцейські в ході відпрацювання службового завдання дійшли висновку про відсутність ОСОБА_1 за місцем мешкання, були "зачинений вхід до домогосподарства", "вимкнуте світло" та "з будинку ніхто не виходив" (а.с. 4).

Проте, суд не може прийняти до уваги такі ознаки як належний доказ того, що ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання, оскільки лише зачинений вхід до домогосподарства, вимкнуте світло та те, що з будинку ніхто не виходив однаково може свідчити про сон особи, і, як наслідок, не може підтвердити існування обставини відсутності її за місцем мешкання.

При цьому доказів перебування ОСОБА_1 в цей день та час в іншому місці матеріали справи не містять.

Отже, при оцінці та співставленні комплексу доказів, які надані в підтвердження винуватості ОСОБА_1 за статтею 187 КУпАП, суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 187, 247, 276-285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 187 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький