ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/1243/24 Головуючий в 1 інст.Петренко Л.В.
Провадження №33/807/227/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 20 січня 2024 року о 09 год. 00 хв. в м.Запоріжжя вул.Ігоря Сікорського біля будинку 315, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , який керує транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинене повторно протягом року, а саме на водія ОСОБА_1 , 26 вересня 2023 року було складено постанову серії БАД № 32495 за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги ПДР, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність та без належного повідомлення про дату та час судового засідання.

Посилається на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Вказує, що працівники поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення не роз`яснили йому його права в т.ч. право на захист та не попередили про повну фіксацію події на бодікамеру.

Зауважує, що суд при винесені оскаржуваної постанови не врахував його характеризуючи відомості про особу, він є військовослужбовцем та учасником бойових дій.

Вважає, що накладене на нього адміністративне стягнення є занадто суворим, з огляду на те, що він є військовослужбовцем і спеціальність в нього водій.

Наголошує на тому, що він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки йому як командиру відділення, потрібно було зустрітись з волонтерами в м.Запоріжжя, які надали медичну допомогу та предмети особистої гігієни для захисників України.

Також, апелянт вказує на те, що судом було безпідставно стягнуто з нього судовий збір, від сплати якого він звільнений, оскільки він є військовослужбовцем та учасником бойових дій.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №407437 від 20 січня 2024 року, згідно з яким, 20 січня 2024 року о 09 год. 00 хв. в м.Запоріжжя вул.Ігоря Сікорського біля будинку 315, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , який керує транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинене повторно протягом року, а саме на водія ОСОБА_1 , 26 вересня 2023 року було складено постанову серії БАД № 32495 за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги ПДР, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП;

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №324995 від 26 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 20 січня 2024 року;

- у довідці, виданій інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Боршош Н., відповідно до якої гр. ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП, а саме притягувався до адміністративної відповідності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова серії БАД № 32495 від 26 вересня 2023 року). Посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував;

- у реєстраційній картці на транспортний засіб;.

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті:

- чергового інспектору ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Капканець А., згідно з яким, останній доповідає, що 20 січня 2024 року о 05 год. на блокпості було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 не має технічного паспорту на транспортний засіб, а також у нього відсутнє водійське посвідчення;

- в рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Коробки В., згідно з яким, останній доповідає, що 20 листопада 2024 року о 09:09 годині за адресою: Ігоря Сікорського 315, отримали виклик «порушення ПДР» БП 3-14. Прибувши на місце виклику було виявлено заявника - капітан поліції ОСОБА_2 , черговий інспектор ВП №6, котрий повідомив, що було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 . При перевірці документів було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. На ОСОБА_1 , було винесено постанову за ч.1 ст. 126 КУПАП постанова серії ЕНА 1276467 (п.п.2.1.б), також було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , 26 вересня 2023 року притягався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУПАП. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 407437 за ч.5 ст.126 КУПАП. Від керування ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР, про повторність попереджений. Подія зафіксовано на нагрудний реєстратор Motorola Solution VB-400 470932;471873.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляду справи ОСОБА_1 навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 в частині порушення судом першої інстанції порядку його виклику до суду, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП не є обов`язковою.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 , судом направлялась судові повістки за адресою проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , які повернулися до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Окрім цього, ОСОБА_1 , під час оформлення адміністративних матеріалів був обізнаний про те, що розгляд справи відбудеться саме у Шевченківському районному суді м.Запоріжжя, що підтверджується підписом останнього, а відтак ОСОБА_1 повинен був цікавиться судовим провадженням, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенню «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Більше того, кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовано.

Стосовно доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася на блокпості з метою перевірки документів останнього. В ході перевірки документів ОСОБА_1 було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, про що ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції та винесено стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 1276467 (п.п.2.1.б) за ч.1 ст. 126 КУПАП.

Вищевказані відомості відображені і в рапортах чергового інспектору ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Капканець А. та інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПІ в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Коробки В., що містяться в матеріалах справи.

На думку апеляційного суду, такі дії поліцейських узгоджуються з положеннями ст.ст.2,30,31,35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки йому як командиру відділення, потрібно було зустрітись з волонтерами в м.Запоріжжя, нічим не підтверджені.

Окрім того, відповідно до вимог ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному, або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо завдана шкода є меншою, ніж відвернена шкода.

Таких обставин в цій справі не встановлено.

Отже, версію апелянта щодо обставин справи суд не приймає з наведених вище підстав.

З доводами ОСОБА_1 про те, що він, як учасник бойових дій, підлягає звільненню від судового збору, суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на таке.

При апеляційному розгляді справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, яке було надано суду для ознайомлення.

Проте, за змістом положень п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, що до цього випадку не відноситься.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення не роз`яснили йому його права в т.ч. право на захист, є безпідставним та спростовується наявними у справі доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується підписом останнього.

Більше того, відеозаписом події також зафіксовано, що працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних заяв та зауважень з зазначеного приводу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу заявлено не було.

При дослідженні матеріалів справи порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/1243/24