Справа № 462/1562/25
ПОСТАНОВА

27 березня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи особою відносно якої встановлено адміністративний нагляд, повторно протягом року, 20.02.2025 р. у визначений час та дату не прибув для реєстрації до відділу поліції ВП№1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 2, чим порушив правила адміністративного нагляду, тобто порушив вимоги ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки не повідомив, що дає підстави зробити висновок про ухилення останнього від явки до суду.

Крім цього, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, що стверджується особистим підписом у даному протоколі, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що така поведінка ОСОБА_1 спрямована на уникнення накладення на нього судом адміністративного стягнення, а тому вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку останньої нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності, у якій останній визнав свою вину, просив не карати суворо.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 688769, рапортом поліцейського, копією реєстраційного аркуша, копією ухвали про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду на 1 рік від 21.03.2024 року, копією довідки про визначення днів відмітки та ознайомлення із постановою суду, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 04.02.2025 року, заявою ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 40-1, 187, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 /двісті п`ятдесят п`ять/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.