ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1100/25 Справа № 206/1039/25 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І.П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Іванченка В.П. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. не працевлаштованого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

26 березня 2025 року адвокатом Іванченко В.П. до місцевого суду направлено апеляційну скаргу на вказану постанову судді з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що під час судового розгляду було оголошено лише резолютивну частину, а повний текст оскаржуваної постанови його підзахисним отрмимана 18 березня 2025 року, та після ознайомлення 21 березня 2025 року з матеріалами справи адвокатом подано апеляційну скаргу.

Перевіривши надані матеріали та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку, про відсутність поважних причин пропуску строку та відповідно відмови в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Так, згідно матеріалів справи, постанова суду була винесена 13 березня 2025 року за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Проте, захисник Степанкевич С.О. з яким договір про надання правничої допомоги укладено 20 березня 2025 року, будучи обізнаним про наявність постанови та строку на апеляційне оскарження з заявою про ознайомлення з матеріалами справи звернувся 21 березня 2025 року та будучи у повному обсязі ознайомленим з їх змістом та оскаржуваним рішенням, апеляційну скаргу подав лише 26 березня 2025 року.

Посилання захисника на те, що тільки 18.03.2025 року його підзахисний отримав копію оскарженої постанови в даному випадку не може бути визнано поважною причиною пропуску, встановленого ст. 294 КУпАП строку, та бути підставою для його поновлення, оскільки матеріали справи не містять доказів винесення тільки резолютивної частини оскарженої постанови. Натомість, матеріали справи містять заяву та розписку ОСОБА_1 про отримання ним в межах строків апеляційного оскарження судового рішення. Окрім того, захисником не зазначені та не надані докази наявності у нього обставин, непереборних перешкод, які позбавили її, як особу, яка є фаховим спеціалістом в області права, можливості в межах строку апеляційного оскарження подати апеляційну скаргу.

Крім того, в обґрунтуванні поважності пропуску строку не вказано, що необізнаність з мотивами суду перешкоджала своєчасному складанню апеляційної скарги, натомість захисник лише обмежився наведенням норм закону, без вказівки на конкретну причину, яка повинна бути визнана поважною.

З огляду на вищезазначене, доводи захисника не є такими, які об`єктивно дають підстави для визнання їх поважними причинами пропуску строку на оскарження даної постанови судді.

При вирішення порушеного питання зважаю на усталену практику ЄСПЛ, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката Іванченка В.П. про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику Іванченку В.П., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2025 року, та апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко