КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/193/2025 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Нагорнюка Д.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 30 липня 2023 року о 05.27 год. у м. Києві по вул. Івана Федорова, 4, всупереч п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Ленд Ровер» державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, результат висновку № 004298 - ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту - 0,65 ‰), що зафіксовано на бодікамери № 470621 та № 470192 працівників поліції.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, одночасно, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, який, на переконання апелянта, пропущений з поважних причин. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пов`язаного з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що оскаржувана постанова суду від 29 січня 2024 року була отримана лише 14 серпня 2024 року. У день винесення оскаржуваної постанови секретар та помічник судді повідомили, що отримати зазначену постанову можна не раніше, чим через місяць. 29 лютого 2024 року було здійснено візит до Печерського районного суду м. Києва з метою отримання повного тексту постанови, однак, секретар та помічник судді повідомили, що постанова ще не виготовлена та запропонували прийти на наступному тижні. Весь цей час, як зазначає апелянт, проводився моніторинг реєстру судових рішень і, дійсно, постанова по справі у реєстрі була відсутня. 19 березня 2024 року повторно здійснено візит до Печерського районного суду м. Києва з метою отримання повного тексту постанови, однак секретар та помічник судді дали аналогічні пояснення. Через це у той же день до канцелярії Печерського районного суду м. Києва було подано заяву щодо отримання повного тексту постанови. Через неотримання будь-якої відповіді на вказану заяву, 5 серпня 2024 року до канцелярії Печерського районного суду м. Києва подано повторну заяву щодо отримання повного тексту постанови. 14 серпня 2024 року на електронну пошту адвоката Нагорнюка Д.В. надійшов лист з Печерського районного суду м. Києва з постановою у справі.

Апелянт зазначає, що факт виготовлення судом постанови лише 14 серпня 2024 року підтверджується роздруківкою з Єдиного реєстру судових рішень, де зазначено: «Надіслано для оприлюднення: 14 серпня 2024 року; зареєстровано: 15 серпня 2024 року; забезпечено надання загального доступу: 15 серпня 2024 року».

Відсутність доступу до повного тексту постанови до 14 серпня 2024 року позбавила можливості кваліфікованої допомоги (через відсутність повного тексту) і направлення апеляційної скарги вчасно.

Апелянт вважає, що означені обставини є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду щодо нього.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. 74, ч. 1 ст. 99 КАС України, ч. 1 ст. 7 закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закон України «Про електронні довірчі послуги», п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», ст. 62 Конституції України, вважає постанову незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного рішення у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що надані суду відеозаписи з бодікамер № 470621 та № 470192 в якості доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є допустимими доказами в розумінні приписів ст. 74 КАС України, оскільки на означених відеозаписах з бодікамер відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії з них. Окрім того, як зазначає апелянт, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис подій (прилад бодікамери чи його носій даних), який, відповідно до вимог Закону, є оригіналом такого електронного документу.

Апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє відповідне направлення, що є порушенням п. 8 розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у постанові серії ЕАС № 7423207 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП інспектором поліції зазначено місце (вул. Предславинська, 1/32) та час (05:28 год.) вчинення правопорушення, яке, на переконання апелянта не може мати місце, враховуючи дані протоколу серії ААД № 465978 від 30 липня 2023 pоку, у якому зазначено, що у цей день водій ОСОБА_1 фактично зупинений о 05:27 год. у м. Києві, вул. І.Федорова, 4. Згідно з відео з бодікамери, автомобіль «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 з 05:27 год. рух не продовжував. Таким чином, наявна фальсифікація доказів з метою штучного створення більшої кількості «доказів» на підтвердження його провини.

Звертає апелянт увагу і на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 465978 від 30 липня 2023 року в якості ознак сп`яніння інспектором зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Проте, вказане повністю заперечується актом медичного огляду, у якому лікарем зафіксовано: зовні охайний, свідомість ясна, мова непорушена, тремтіння повік, пальців рук, язика немає.Зазначене, на переконання апелянта, підтверджує необ`єктивність, упередженість та зацікавленість у справі з боку працівників поліції.

Окремо апелянт звертає увагу на час складання протоколу - 05:48 год., у той час як обстеження проведено лише о 05:59 год., що, на думку апелянта, підтверджує фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт зазначає, що згідно з актом медичного огляду, його обстеження проведено о 05:59 год., однак на відеозаписі з бодікамери поліцейського вбачається додаткове обстеження о 6:00 год., коли лікар була не задоволена першим «продуванням», у зв`язку з тим, що показання приладу не визначали алкогольне сп`яніння і лише через 1 хвилину (замість 20 хвилин) запропонувала зробити додаткове «продування», що, у свою чергу, не відповідає вимогам Інструкції. Таким чином, результат обстеження зафіксований за результатами подвійного продування, що також є порушенням Інструкції.

Апелянт вважає, що вказані порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та невиконання суддею вимог КУпАП при розгляді справи, є безумовними підставами для скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Нагорнюка Д.В., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 29 січня 2024 року та подану апеляційну скаргу, поліцейських взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Басової І.О., інспектора поліції Пишнюка О.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Перевіркою матеріалів встановлено, що у провадженні місцевого суду перебували матеріали у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

29 січня 2024 року відбувся розгляд справи за участю ОСОБА_1 та його захисника Нагорнюка Д.В., за результатами якого у цей день винесена оскаржувана постанова (ас. 30-31).

19 березня 2024 року та 5 серпня 2024 року захисником Нагорнюком Д.В. в інтересах ОСОБА_1 до місцевого суду подані заяви про видачу копії постанови Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року (ас. 32, 33).

12 серпня 2024 року супровідним листом оскаржувана постанова суду від 29 січня 2024 року для відома скерована ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ) та на електронну адресу адвоката Нагорнюка Д.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (ас. 35).

27 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою (ас. 37-56).

З огляду на викладене, скерування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 щодо нього лише 12 серпня 2024 року, відсутність доступу до повного тексту постанови у ЄДРСР до 15 серпня 2024 року, що позбавило апелянта можливості ознайомитись з обґрунтуванням прийнятого рішення судом першої інстанції та вчасного направлення апеляційної скарги, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення, слід дійти висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду та поновлення такого строку, який пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у

ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч доводів апеляційної скарги, суддя місцевого суду в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

За результатами перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги підстав вважати, що суддя місцевого суду неправильно застосував норми матеріального закону, у суду апеляційної інстанції немає.

З провадження у справі та змісту постанови вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи:

- вислухав пояснення ОСОБА_1 , який свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначивши, що 30 липня 2023 року о 05 год. 27 хв. в м. Києві по вул. Івана Федорова, 4, керував автомобілем «Ленд Ровер» державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, а саме: перетнув подвійну суцільну смуги руху. У стані алкогольного сп`яніння не перебував. Ознаки, вказані працівниками поліції у протоколі, пояснює тим, що він був наполовину сонним, однак, заперечив такі ознаки, як тремтіння пальців рук та запах алкоголю з порожнини рота, оскільки вони надумані працівниками поліції. Підтвердив, що він проходив огляд у лікаря-нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», однак результат тесту 0,65 ‰ заперечує, оскільки лікарем була порушена Інструкція проходження огляду на газоаналізаторі «Драгер», так як йому було запропоновано «задути» двічі з порушенням Інструкції;

- пояснення захисника Нагорнюка Д.В., який одночасно подав письмові пояснення, за змістом яких просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що надані працівниками поліції матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису автора. Однак встановлено шляхом огляду змісту оптичного диску на відеозаписах з бодікамер відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Таким чином, на переконання захисника, надані суду відеозаписи з бодікамер № 470621 та № 470192 не є допустимими доказами у розумінні ст. 74 КАС України. У протоколі серії ААД № 465978 від 30 липня 2023 року в якості ознак сп`яніння інспектором зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Однак, вказане повністю заперечується актом медичного огляду, у якому лікарем зафіксовано: зовні охайний, свідомість ясна, мова непорушена, тремтіння повік, пальців рук, язика немає. Зазначене підтверджує необ`єктивність, упередженість та заінтересованість у справі з боку працівників поліції. Звернув увагу, що час складання протоколу о 05:48 год., хоча обстеження проведено лише о 05:59 год., що знову ж таки підтверджує фальсифікацію протоколу. Згідно акту медичного огляду, обстеження ОСОБА_1 проведено о 05:59 год., однак на відеозаписі з бодікамери поліцейського вбачається додаткове обстеження о 06:00 год., коли лікар була не задоволена першим продуванням (оскільки показання приладу не визначали алкогольне сп`яніння) і через лише 1 хвилину (замість 20 хвилин) запропонувала зробити додаткове продування, що не відповідає вимогам Інструкції. Відтак, результат обстеження зафіксований за результатами подвійного продування, є порушенням Інструкції.

- дослідивши письмові докази у справі та відеозапис,

дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо позиції сторони захисту відносно порушення працівниками поліції та лікарем-наркологом процедури порядку проведення огляду на стан сп`яніння, то судом будь-яких порушень, які б могли мати наслідком закриття провадження, в діях працівників поліції та лікаря-нарколога встановлено не було. Позиція захисту судом розцінена як надумана, безпідставна і така, що спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за свої протиправні дії. За встановлених обставин місцевий суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надавши усім дослідженим доказам відповідну оцінку в оскаржуваній постанові.

З таким висновком місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року скасувати як таку, що прийнята у зв`язку з неповним дослідженням усіх доказів у справі, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що працівниками поліції, а потім і лікарем-наркологом були порушені положення Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки у прилад «Драгер» він дув двічі, без будь-якого перериву, який має складати 20 хв., як-то передбачено Інструкцією.

Захисник Нагорнюк Д.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначивши, що надані суду відеозаписи з бодікамер поліцейських є недопустимими доказами, оскільки на цих відеозаписах з бодікамер відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії з них. Окрім того, у матеріалах справи відсутнє відповідне направлення особи для проходження огляду у лікаря-нарколога, яке працівник поліції повинен виписати для обстежуваної особи, що також є порушенням Інструкції.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитані поліцейські взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 (з ОПБ) УПП у м. Києві ДПП капрал поліції Басова І.О., інспектор поліції Пишнюк О.М.

Капрал поліції Басова І.О. пояснила, що під час досліджуваних подій з нею на добовому чергуванні був також її напарник Пишнюк О.М . Щодо часу, зазначеного у документах справи, назвати його не може, оскільки пройшло багато часу. Пам`ятає, що особа (водій) була зупинена за порушення Правил дорожнього руху, а потім у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Чому саме ОСОБА_1 відмовився від закінчення проходження огляду на місці зупинки, не пам`ятає, як і не пам`ятає підстави для проходження огляду ОСОБА_1 у медичному закладі. Всіх обставин не пам`ятає, як і не пам`ятає, чому саме вона, а не її напарник Пишнюк О.М. склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Точно пам`ятає, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, і будь-яких порушень при складанні та оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції не було.

Інспектор поліції Пишнюк О.М. пояснив, що за сплином часу частково пам`ятає особу водія. Пам`ятає, що водій пояснював, що не керував автомобілем, що не він був водієм, проте автомобіль був зупинений у русі. Вони (працівники поліції) зупиняють автомобілі за порушення Правил дорожнього руху виключно, коли автомобіль рухається. Була темна пора доби. Ними (працівниками поліції) застосовані проблискові маячки на службовому автомобілі, за допомогою яких і зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який потім казав, що не він керував автомобілем. Пам`ятає, що ОСОБА_1 точно зупиняли, автомобіль з`їхав з проїзної частини, і потім відбулась бесіда з водієм. Водія ОСОБА_1 було доставлено до «Соціотерапії» і за результатом його огляду лікарем-наркологом складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за порушення останнім п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, оскільки водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На противагу доводам апеляційної скарги та поясненням ОСОБА_1 , який заперечував свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у порушенні вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху доводиться доказами у справі, дослідженими як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, а саме:

- відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, який розпочинається 30 липня 2023 року о 5:25:35 год. та з якого вбачається, що працівники, рухаючись у службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками, зупинились за автомобілем, в якого горіли габаритні вогні, та з якого одразу вийшов водій, яким виявився у подальшому ОСОБА_1 . Працівник поліції представився та висунув вимогу надати посвідчення водія та документи на реєстрацію транспортного засобу. На запитання працівника поліції, чи є водій «драйвером», останній відповів, що «на жаль, ні». На запитання інспектора до водія, чи вживав він протягом останніх 24 годин слабоалкогольні чи алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що «на жаль, вживав». Запитання працівника поліції, чому водій здійснював розворот у невстановленому місці, залишилось без відповіді. ОСОБА_1 відійшов у сторону і почав розмовляти з кимось по мобільному телефону. Працівник поліції наголосив водію залишатися на місці, зауважив, що водій некоректно себе поводить і просто тримає телефон біля вуха. Поліцейський поінформував ОСОБА_1 , що його зупинили за порушення Правил дорожнього руху, на що ОСОБА_1 сказав поліцейському почекати, поки він поговорить по телефону. Поліцейський знову наголосив про некоректну поведінку водія та вдруге запитав, чому водій зробив розворот у невстановленому місці, на що ОСОБА_1 відповів, що мав намір поїхати у зворотньому напрямку. Працівник поліції запитав: «Чому? Бо побачили працівників поліції і відразу хотіли зробити розворот?», на що ОСОБА_1 відповів, що хотів розвернутися. Поліцейський сказав, що вони їхали водію назустріч, і, коли ОСОБА_1 побачив їх (поліцейських), змінив свій напрямок, на що ОСОБА_1 сказав, що просто хотів заїхати (показуючи рукою свій напрямок руху). Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору приладу «Драгер», оскільки наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей, а також ярко виражене тремтіння пальців рук, коли водій передав посвідчення водія. Поліцейський сказав тримати трубочку, розпаковувати її, проте ОСОБА_1 став розмовляти по мобільному телефону, зазначаючи, що не відмовляється, попросив пару хвилин. Поліцейський у розмові з напарницею наголосив про наявність дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», а водій ( ОСОБА_1 ) їхав назустріч. На вимогу поліцейського взяти трубочку та розпакувати її, ОСОБА_1 запропонував поліцейському відійти у сторону, на що поліцейський озвучив, що це йому не допоможе, і ОСОБА_1 або пройде огляд, або не пройде його. ОСОБА_1 знову попросив поліцейського відійти у бік. У цей час з автомобіля вийшов пасажир, поліцейський сказав пасажиру повернутись до автомобіля та не заважати роботі. ОСОБА_1 взяв трубочку, розпакував її. Поліцейський розказав процедуру проходження, як-то: набрати повні легені повітря та дихати безперервно до 5 секунд. Повідомив, що прилад прогрівається, завантажується інформація, тримати треба самостійно, надувати, як кульку до 6-7 секунд. ОСОБА_1 повідомив, що переживає, на що поліцейський заспокоїв і сказав не хвилюватися. ОСОБА_1 трубочку в руки не взяв, знову сказав, що переживає, почав спілкуватися по телефону, на що був попереджений працівником поліції, що буде вимушений складати протокол. Поліцейський сказав, що можуть проїхати до лікаря, де також треба дмухати у трубочку. ОСОБА_1 сказав, щоб їхати на аналізи. Поліцейський сказав сідати у службовий автомобіль, наголошуючи про заборону перепаркування автомобіля, оскільки «всі у стані сп`яніння». Пасажир ОСОБА_1 мав намір також прослідувати до медичного закладу у службовому автомобілі працівників поліції, проте ,така пропозиція була присічена поліцейським, який наголосив, що, окрім водія, у службовому автомобілі до лікарні більш ніхто не поїде. ОСОБА_1 з товаришем продовжують стояти на вулиці. ОСОБА_1 в службовий автомобіль не сідає, пропонує поліцейському відійти у сторону, на що поліцейський присікає такі дії та повідомляє, що у такому разі буде викликаний додатковий екіпаж, а у разі продовження такої поведінки водія, то буде складений протокол про відмову від проходження огляду, наголошуючи, що камера все фіксує. Пасажиру ОСОБА_1 запропоновано прослідувати до лікарні (вул. Відпочинку, 18) на таксі. У службовому автомобілі, коли всі сіли на місця, поліцейський озвучив ОСОБА_1 , що рекомендував йому пройти на місці огляд, але останній відмовився. На запитання ОСОБА_1 , чи можуть йому повідомити про процедуру у лікарні, поліцейський повідомив, що процедура полягає у тому, що ОСОБА_1 буде дмухати у прилад у лікаря, а якщо ОСОБА_1 відмовиться у лікаря, то це буде дуже погано. ОСОБА_1 сказав, що може сечу треба здавати, на що поліцейський поінформував, що підозра полягає не у нарко, а в алко, а у лікаря такий же прилад, за допомогою якого ОСОБА_1 міг пройти огляд щойно на місці. Лікар також буде додатково оглядати ОСОБА_1 . Лікар більш кваліфікований, ніж поліцейський. Поліцейський повідомив, що виявив, у тому числі, ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, запропонував пройти огляд на місці, проте ОСОБА_1 не забажав. ОСОБА_1 запитав, а якщо він чи сечу чи кров бажає здати, на що поліцейський сказав наголосити на цьому та одночасно повідомив, що кров та сеча тримає алкоголь більш, ніж пари його дихання. Поліцейський сказав, що випише направлення, і вже лікар буде спілкуватися з ОСОБА_1 . Є вибір: або на місці, або у медичному закладі, наразі ОСОБА_1 відмовився на місці, а тому вони прямують на обстеження до медичного закладу, де у лікаря такий же прилад алкотестер «Драгер», така ж сама процедура, проте, у лікаря треба підписати згоду на проходження огляду у медичному закладі та згоду на обробку персональних даних. У розмові поліцейський наголосив, що ОСОБА_1 самостійно повідомив, що вживав алкоголь, бажає пройти огляд у лікаря, що було порекомендовано друзями ОСОБА_1 , можливо, і правильно по процедурі. ОСОБА_1 сказав, що це у нього вперше у житті. Поліцейський сказав, що розуміє, що ОСОБА_1 розхвилювався, бо вживав алкоголь, що відчувається ярко в автомобілі. На запитання ОСОБА_1 , що буде, якщо виявиться більше проміле, ніж дозволено, поліцейський повідомив, що допустима норма - 0,20 проміле, і при перевищенні цієї норми матеріали будуть скеровані до суду. Права водія не вилучаються до моменту встановлення стану ОСОБА_1 , проте у випадку підтвердження вживання ОСОБА_1 алкоголю, потім повідомить всю процедуру у справі. Якщо стан не підтвердиться, то ОСОБА_1 поїде по своїм справам, а поліцейський перепросить у нього за те, що потурбували. У розмові поліцейський наголосив, що ОСОБА_1 їхав по зустрічній смузі руху, побачив поліцейських, розхвилювався і поїхав у зворотньому напрямку, за що ще буде винесена окрема постанова. Дана обставина і була підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на що останній сказав, що зрозумів, додавши, що вперше така ситуація з ним, і він не знає, як правильно поступити. Поліцейський сказав, що у такому випадку треба було пройти огляд на місці, і не було б жодних проблем; у лікаря буде більш детальне обстеження. І лікар дає більш кваліфіковану оцінку стану ОСОБА_1 , ніж поліцейський. ОСОБА_1 запитав, навіщо тоді вони їдуть до лікаря, на що поліцейський нагадав, що так порадили друзі ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив, що адміністративне стягнення буде за рішенням суду, сума штрафу складає 17000 грн. Поліцейський також запропонував, що вони можуть зупинитись, і ОСОБА_1 пройде огляд; спеціальний медичний державний заклад працює 24/7. По приїзду до медичного закладу на вул. Відпочинку, 18, зайшли до приміщення, де була черга на прийом до лікаря іншого патрульного екіпажу. ОСОБА_1 сказали зачекати. У кабінеті лікаря-нарколога лікар повідомив, що треба надати та підписати згоду на проведення медичного огляду та обробку персональних даних. Огляд проводиться тільки за бажанням особи. На запитання лікаря, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд, останній погодився. Лікар сказала ОСОБА_1 встати, закрити очі, ноги поставити разом, руки витягнути перед собою, доторкнутись по черзі правою//лівою рукою до кінчика носа, що було виконано ОСОБА_1 . На запитання, чи вживав ОСОБА_1 протягом місяця заборонені речовини, останній відповів, що не вживав, повідомив, що вживав снодійне - «новопасит» днів п`ять назад. Надалі лікар продовжила проведення медичного огляду ОСОБА_1 . Коли лікар дала ОСОБА_1 трубочку для проходження огляду, ОСОБА_1 запитав, чи може він здати сечу, на що отримав відповідь, що згода ОСОБА_1 підписана саме на проведення огляду за допомогою приладу «Драгер». Після задування на приладі «Драгер» за бажанням ОСОБА_1 останній може здати ще й сечу, проте, спочатку треба продути у трубочку. Лікар повідомила, що засвітилася зелена лампочка у приладі, що свідчить про відсутність алкоголю. ОСОБА_1 має набрати повітря у легені та видихати всередину трубочки. З цієї спроби ОСОБА_1 не пройшов огляд на алкотесті, оскільки, як повідомила лікар, не набрав потрібну кількість повітря у легені. Лікар знову розказала процедуру проходження, і за другим разом ОСОБА_1 правильно задув у трубочку, результат обстеження якого виявився 0,65 проміле, який озвучений вголос всім учасникам події. Лікар повідомила, що у ОСОБА_1 є спроба через 20 хвилин перезадутись та запитала у ОСОБА_1 , чи бажає він скористатись такою змогою. ОСОБА_1 відповів, що немає у цьому сенсу. Лікар запитала: «Тобто ви погоджуєтесь з результатом і висновком, що Ви перебуваєте у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю?», та додала, що у сечі вміст алкоголю покаже у 2 рази більше. ОСОБА_1 сказав, що буде здавати сечу, на що лікар повідомила, що такий аналіз відбирається у туалеті в присутності працівника поліції, де місця достатньо, щоб всі розмістились. ОСОБА_1 на це сказав: «Ладно, не потрібно, вибачте». Лікар сказала, що зараз виписує висновок, на що ОСОБА_1 сказав: «Так, добре». Надалі лікар займається оформленням медичної документації. У цей час приїхав друг ОСОБА_1 , який запитав, чи так все серйозно, на що отримав відповідь, що водій пройшов огляд і в парах видихаємого повітря виявився алкоголь. У кабінеті лікаря ОСОБА_1 розписався у запропонованих графах та отримав копію медичного висновку. У коридорі лікарні працівник поліції почала складати протокол про адміністративне правопорушення, оформлення якого закінчила у службовому автомобілі. Працівник поліції попередив ОСОБА_1 , що останній протягом 24 годин відсторонений від керування транспортними засобами, та повідомив, що тимчасовий дозвіл на право керування, який видається ОСОБА_1 , діє протягом 3 місяців. Посвідчення водія буде повернуто після рішення суду. ОСОБА_1 ознайомився з протоколом про адміністративне правопорушення та у запропонованих графа проставив власноручний підпис. Після складання та оформлення справи по адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його товариш були доставлені працівниками поліції назад на місце зупинки транспортного засобу.

Інший відеозапис, наявний на даному DVD-диску, відтворює ту ж хронологію подій за участю ОСОБА_1 , зафіксовану з бодікамери іншого працівника поліції;

- даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2023 року, за змістом якого хоча і зазначено, що ОСОБА_1 зовні охайний, без видимих травм, ушкоджень, у той же час вказано про те, що поведінка обстежуваної особи напружена, розрадтована, збуджена, агресивна, ейфорична, настій нестійкий, розгальмований, емоційно лабільний, настрій нестійкий, схильний затіяти суперечки, свідомість ясна, орієнтований всебічно, мова непорушена, сухість у роті, шкірні покриви гіперемовані ін`єктованість склер, блиск очей, тахікардія, зіниці розширені. Реакція на світло жвава, хода хитка, нестійкий у позі Ромберга, рухи виконує з корекцією, тремтіння повік, язика, пальців рук немає, зі слів випив 30 липня 2023 року близько 00.00 год. невідому кількість міцного напою, та встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (ас. 29);

- висновком за результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2023 року, складеного лікарем КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_4 , зі змісту якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 0,65 проміле (ас.2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7423207 від 30 липня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що 30 липня 2023 року о 05:28:11 у м. Києві, вул. Предславинська, 1/32, водій, керуючи транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив п. 11.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122-1 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (ас. 3).

За наслідками подій уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 465978 від 30 липня 2023 року, зміст якого відповідає встановленим обставинам вчинення ОСОБА_1 правопорушення та вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Працівник поліції Пишнюк О.М. після дослідження відеозапису додатково наголосив, що згадав події за участю водія ОСОБА_1 . У день досліджуваних подій по радіоефіру надійшло повідомлення, що був помічений автомобіль, водій якого порушив Правила дорожнього руху та рухався у їх напрямку. Вони (поліцейські) стояли на зустрічній смузі руху для водія ОСОБА_1 , коли по радіоефіру надійшло повідомлення, що у порушення Правил дорожнього руху рухається автомобіль «Ренджровер» чорного кольору. Коли водій побачив їх (поліцейських), то різко змінив напрямок руху, проте, на тій ділянці дороги дозволено рух тільки прямо. Водій був зупинений. Постанова про порушення водієм Правил дорожнього руху наявна в матеріалах справи. На тій ділянці дороги дозволений рух тільки прямо, про що свідчить відповідний знак, проте водій почав розвертатись, коли побачив поліцейських. Всіх деталей зупинки ОСОБА_1 не пам`ятає. Коли водій вийшов з автомобіля, одразу був чутний запах алкоголю, що було підтверджено і самим водієм. ОСОБА_1 надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час розмови з водієм, останній став відходити у бік, братися за мобільний телефон. Він (поліцейський) пояснював, що водій зможе потім зателефонувати, проте, водій ухилявся від розмови. ОСОБА_1 ні з ким не розмовляв, а просто тримав телефон біля голови. Це є звичайною ситуацією від людини, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Спочатку водій погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, проте, коли з автомобіля вийшов його колега, який казав, що і де буде відбуватись, то водій відмовився проходити огляд на місці. Діючи відповідно до спільного наказу МОЗ та МВС, запропонували водієві пройти такий огляд у лікаря-нарколога, зазначивши, що якщо водій не бажає проходити огляд на місці, то може пройти такий огляд у лікаря за направленням. Направлення складається і передається лікарю особисто, оскільки лікар у лікарні «Соціотерапія» не проводить огляд без направлення. Ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у ОСОБА_1 , зазначені у направленні та вголос оголошені водію, як-то: запах алкоголю з порожнини рота та ярко виражене тремтіння пальців рук, коли водій передав посвідчення водія. Він (поліцейський) разів 10 пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У лікарні при першому проходженні огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» не було ніяких результатів, оскільки прилад проводить замір алкоголю, коли особа повинна дмухати у трубочку 5-7 секунд. Саме видихати повітря, а не навпаки. Водій перший раз неналежно дмухав, а тому лікар попросила належно пройти огляд. Працівники поліції не беруть участь в огляді, а лише доставляють особу та присутні при цьому огляді. Щодо постанови за порушення Правил дорожнього руху, то не пам`ятає, в якій саме формі вона була виписана, проте не заперечує, що можуть бути розбіжності у часі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався у рукописному виді, а постанова за порушення ч. 2 ст. 122-2 КУпАП - в електронному. Постанову за ст. 122 КУпАП склали не одразу, оскільки водій не бажав спілкуватися з поліцейськими і ніяким чином не реагував на запитання. З ОСОБА_1 був його колега, один чи два. Один вийшов з автомобіля та намагався вирішити питання у поза процесуальний спосіб, щоб ОСОБА_1 не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння. Коли у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, одразу було запропоновано пройти огляд, проте водій своєю поведінкою ухилявся від проходження такого огляду, чіткої відповіді не надавав, і взагалі з ним (поліцейським) не спілкувався. Щодо рекомендацій проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то ним (поліцейським) озвучені рекомендації, як це правильно робити. Як показує досвід роботи, то потрібно набрати повні легені повітря, дути секунд 5-7, щоб прилад зафіксував тиск. Щодо розбіжностей зафіксованих ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляді лікарем, то зазначив, що при зупинці транспортного засобу були виявлені одні ознаки алкогольного сп`яніння, лікар встановив свої ознаки, проте запах алкоголю встановлений та записаний в обох документах. Вважає, що матеріали справи щодо ОСОБА_1 оформлені та складені правомірно. Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом за досліджуваних подій у стані алкогольного сп`яніння, про що сам і повідомив, що вживав алкоголь, результат огляду - 0,65 проміле.

ОСОБА_1 , у свою чергу зазначив, що погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а коли запропонували у лікарні, то і від цієї пропозиції не відмовлявся. Вважає, що його помилка у тому, що у лікарні не пройшов тестування за допомогою приладу «Драгер» вдруге.

Захисник, підсумовуючи, зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а враховуючи наявність процесуальних порушень, допущених як лікарем, так і працівниками поліції, то постанова місцевого суду підлягає скасуванню, провадження - закриттю. У випадку, як зазначив захисник, якщо суд апеляційної інстанції не знайде підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, то висловив прохання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, повторно дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, відеозапис досліджуваних подій, опитавши поліцейських УПП у м. Києві ДПП інспекторів поліції Басову І.О. та Пишнюка О.М., погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення останнім п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що і передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про недопустимість долучених поліцейськими до матеріалів справи відеозаписів у зв`язку з тим, що вони не засвідчені цифровим підписом, на увагу не заслуговують, оскільки відеозйомка у даному провадженні здійснювалась працівниками поліції нагрудними бодікамерами № 470621, 470192, про що також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з положеннями Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний диск носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом (відображенням) електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, а тому інспектора поліції діяли відповідно до Наказу МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису».

Посилання ж апелянта в обґрунтування апеляційних вимог на положення статей КАСУ у даному випадку є недоречним, оскільки оскарження такого виду постанов, як-то, за ч. 1 ст. 130, регламентовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, що не є тотожним Кодексу адміністративного судочинства України, як помилково вважає апелянт.

Що стосується доводів ОСОБА_1 у частині того, що лікарем була порушена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїпри проходженні ним огляду на газоаналізаторі «Драгер», оскільки йому було запропоновано «задути» двічі, що є порушенням цієї Інструкції, що, на думку апелянта, призвело до невірного визначення спеціальним приладом показань проміле, на увагу не заслуговують з огляду на таке.

Газоаналізатори для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6820 відносяться до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Згідно з положеннями 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотримання Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Експлуатаційним документом на газоаналізатори Drager Alcotest 6820 є його Настанова (Інструкція) з експлуатації, якою визначено умови використання зазначеного приладу.

Відповідно до п. 3.3 «Автоматичне вимірювання» Настанови з експлуатації газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6820 визначено порядок: «Відбір проби здійснюється автоматично: прилад визначає факт успішного відбору проби при досягненні достатнього об`єму повітря, що видихається в мундштуку, для чого необхідно виконати зазначені в Інструкції дії, у тому числі, слід попросити особу, що тестується, якомога довше дути в мундштук рівномірно і без зупинок. У ході відбору проби на дисплей виводиться повідомлення ДУЙТЕ. Після успішного відбору зелений індикатор згасне, безперервний звуковий сигнал відключиться й буде чутне клацання. На дисплеї показано Йде Аналіз.Через 5-25 секунд (залежно від температури приладу й обмірюваної концентрації) результат вимірювання виводиться на дисплей. Значення показуються у відповідних одиницях вимірювання. Базове налаштування при постачанні - проміле (%о)».

Помилки при відборі проби:

1. Якщо об`єм проби занадто малий, на дисплей виводиться повідомлення «Недостатній об`єм», лунає короткий звуковий сигнал і блимає червоний індикатор; у такому випадку - натисніть кнопку «ОК» і повторіть вимірювання, приблизно через 2 секунди прилад буде знову готовий до роботи.

2. При недостатньому видиху, наприклад, при різкій зупинці або вдихуванні наприкінці відбору проби, на дисплеї з`явиться повідомлення: «Видих перервано», лунає короткий звуковий сигнал і блимає червоний індикатор; у такому випадку - натисніть кнопку «ОК» і повторіть вимірювання; Час очікування, по завершенні якого прилад буде знову готовий до виміру, 4-30секунд».

З дослідженого як судом першої, так і апеляційної інстанції. відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 робив два рази продуття приладу «Драгер» у зв`язку з тим, що об`єм проби повітря, який він видував у перший раз, був недостатній, про що газоаналітазор подав відповідний сигнал, а тому вважати, що лікарем медичного закладу «Соціотерапія» були порушені вимоги щодо експлуатації газоаналізатору Drager Alcotest 6820 у суду апеляційної інстанції немає, з огляду на що доводи про протилежне є неспроможними.

Доводи апелянта на те, у постанові серії ЕАС № 7423207 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП інспектором поліції зазначено місце (вул. Предславинська, 1/32) та час (05:28 год.) вчинення правопорушення, яке, на переконання апелянта не може мати місце, враховуючи дані протоколу серії ААД № 465978 від 30 липня 2023 pоку, у якому зазначено, що у цей день водій ОСОБА_1 фактично зупинений о 5:27 год. у м. Києві, вул. І.Федорова, 4, і згідно з відео з бодікамери, автомобіль «Land Rover» державний номерний знак НОМЕР_2 з 5:27 год. рух не продовжував, що, на переконання апелянта, свідчить про фальсифікацію доказів у провадженні, не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані події на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що повністю фіксує перебіг подій за участю ОСОБА_1 та порушення останнім вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що і не заперечувалось останнім під час апеляційного розгляду.

Щодо відсутності у матеріалах справи направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що, на переконання апелянта, свідчить про порушення працівниками поліції п. 8 розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що долучення такого направлення до матеріалів справи, як і надання направлення особі, взагалі не передбачено діючим законодавством, оскільки направлення виписується для лікаря як підстава проведення огляду у медичному закладі, що також було зазначено працівником поліції Пишнюком О.М. у суді апеляційної інстанції.

За змістом приписів ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом року з дня його вчинення.

З огляду на те, що подія правопорушення відбулася 30 липня 2023 року, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 , якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та нього накладено стягнення, винесена 29 січня 2024 року, тобто, в межах строку, передбаченого законом, а, відтак, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає постанову місцевого суду, то у даному випадку відсутні підстави для застосування положень ст. 38 КУпАП, про що просила сторона захисту у суді апеляційної інстанції.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію ОСОБА_1 та його захисника про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду у постанові від 29 січня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому не встановлено передбачених законом підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просить апелянт, чи на підставі ст. 38 КУпАП, як про це просить захисник в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва