П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235115 від 31.01.2026, вбачається, що 31.01.2025 15:50 с Мала Добронь , траса М -25 20 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування ТЗ відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Чим порушив статтю 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим порушив п.2.1.а ПДР керування ТЗ особою яка не має права керування таким ТЗ. Відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від його адвоката Васильчук Л.Б. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_2 .

Разом із тим, адвокат просила врахувати те, що ОСОБА_1 у своєму поясненні вказав на причину того, через що він вимушений був сісти за кермо без посвідчення на право керувати транспортними засобами: з перших днів повномасштабного вторгнення росії на територію України він став на захист Вітчизни і пішов добровольцем боротись з ворогом. З 26.09.2023 року він безпосередньо брав участь у заходах, пов`язаних з обороною України в с. Серебрянка, Нью Йорк та Торецьк, Бахмутського району, Донецької області, де серед іншого, необхідно було керувати транспортними засобами. Факт участі у заходах, необхідних для захисту Вітчизни, підтверджено Довідкою №4982 від 26.12.2024 року (додаток 1). Через участь у війні, він не мав змоги пройти навчання у спосіб передбачений законом, та отримати посвідчення водія. Після поранення та первинного лікування ОСОБА_1 прямував зі сходу України за направленням до Закарпатської області для продовження лікування і в дорозі щодо нього 17.12.2024 року було складено протокол про порушення правил дорожнього руху за ознаками ч. 2 ст. 126 КУпАП та вдруге 31.01.2025 року, вже в дорозі після лікування у зворотньому напрямку після проходження реабілітації до лікарні. Автомобіль, яким він керував, використовується для військових потреб і ОСОБА_1 далі повертався ним на фронт.

ОСОБА_1 визнав той факт, що керував авто за відсутності права, отриманого у спосіб, передбачений законом та вказує, що діяв при цьому за відсутності злісного умислу на порушення установлених правил, а через вимушені обставини. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, солдатом і користувався автомобілем з метою добратись з місця бойових дій після поранення до місця лікуванні і у зворотньому напрямку, а не роз`їжджаючи по місту з метою розваги. ОСОБА_1 раніше до інших видів відповідальності ніколи не притягувався, є дисциплінованим і відповідальним.

Адвокат просила: суд при визначенні виду та розміру стягнення, врахувати всі обставини справи, які є вагомими, та призначити мінімальний розмір штрафу без позбавлення особи права керування транспортним засобами і без оплатного вилучення транспортного засобу, так як такий не належить особі на праві власності.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена та підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235115 від 31.01.2026, у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що 31.01.2025 15:50 с Мала Добронь , траса М -25 20 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» н з НОМЕР_1 при цьому не мав права керування ТЗ відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Чим порушив статтю 15 ЗУ «Про дорожній рух»., чим порушив п.2.1.а ПДР керування ТЗ особою яка не має права керування таким ТЗ. Відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП, встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно наявних у матеріалах справи довідок старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП старший лейтенант поліції Д. Пастика:

згідно облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував; згідно облікових баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , не є власником транспортного засобу; згідно облікових баз даних Інформаційного порталу Національної поліції України відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , було складено наступні адміністративні матеріали: 17.12.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 317508 за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 грн.

Отже, дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП кваліфіковані правильно.

Варто зазначити, що сам ОСОБА_1 , не заперечив та визнав факт керування ним ТЗ за відсутності у нього відповідного права на керування автомобілем.

Таким чином вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення; довідками витягом із адімнпрактики, відеозаписом з бодікамери поліцейського DVD диск міститься в матеріалах справи), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3977481 від 31.01.2025.

Щодо клопотання адвоката не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування, то варто зазначити, що за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, передбачено накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно примітки: Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Стаття 34 КУпАП містить перелік обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Суддя при розгляді справи враховує усі обставини, зокрема і визнання вини ОСОБА_1 , а також його внесок у боротьбі проти ворога. Разом із тим, санкція ч.5 ст. 126 КУпАП, є безальтернативною, не передбачає можливості незастосовування, щодо порушника позбавлення права керування транспортними засобами.

При розгляді справи встановлено, що водієм порушено п.2.1.а ПДР України, в той час як водій зобов`язаний суворо дотримуватися ПДР України та з огляду на те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки.

При розгляді даної справи, суд звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Покликання адвоката з приводу того, що суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. ( Абзап третій пункту 28 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( V0018700-08 ) від 19.12.2008 є помилковим.

ВС в постанові Касаційного кримінального суду від 7 листопада 2023 року у справі № 336/5442/19, який розглянув кримінальне провадження щодо порушення правил безпеки дорожнього руху водієм (ч. 2 ст. 286 КК України), не є достатньою підставою для непризначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами…

Згідно висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

У ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилученням транспортного засобу, оскільки такий, згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому не належить.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.126ч.3, ст.ст.283-285,287-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош