Справа №: 398/348/25
провадження №: 3/398/353/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліціїв Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

23 січня 2025 року на адресу суду надійшли матеріали справи № 398/348/25 (провадження № 3/398/353/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 23 січня 2025 року на адресу суду надійшли матеріали справи № 398/349/25 (провадження № 3/398/354/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Ознайомившись з матеріали справи, вважаю за доцільне об`єднати вказані справи в одне провадження за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вказані матеріали складені відносно однієї особи та знаходяться у провадженні одного судді, уповноваженого на їх розгляд.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 222815 від 16 січня 2025 року, цього дня о 21 год. 48 хв. на дорозі М30 Стрий-Умань-Ізварине, 799 км 500 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2024 року терміном на 3 (три) роки. Правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що встановлена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також згідно з протоколом серії ЕПР1 № 222790 від 16 січня 2025 року, цього дня о хв. 21 год. 48 хв. на трасі М30 Стрий-Умань-Ізварине, 799 км 500 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, тест 2751, результат 1, 42 проміле, з яким водій згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, зазначену у протоколах про адміністративні правопорушення, рекомендованим листом, Будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Суддя зазначає, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративні правопорушення стосовно нього, він був обізнаний щодо вищевказаних події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, що підтверджується підписом у протоколах про адміністративні правопорушення, тому, зважаючи на це, він мав цікавитись про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконав процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду, не повідомив про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надав, з метою виконання завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо своєчасного з`ясування обставин кожної справи, враховуючи принцип розумності строків розгляду справ судом, на який покладено обов`язок швидкого здійснення правосуддя, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчинених адміністративних правопорушень, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, ч. 3 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а ч. 4 - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином ст. 126 КУпАП розмежовує адміністративні проступки: керування транспортним засобом особою без наявності права керування транспортним засобом (ч.2) та керування транспортним засобом особою, котра позбавлена права керування (ч.4).

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222815 від 16 січня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2024 року строком на три роки.

Проте, матеріали справи містять доказів позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, яке діяло на момент вчинення ним правопорушення, що розглядається. До протоколу додано довідку, згідно з якою за даними Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Суддя зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що докази, які були досліджені при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не підтверджують склад адміністративного правопорушення в частині його об`єктивної сторони, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з тим, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом п. 3, 4 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 3 Порядку огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, що долучений до протоколу, встановлено, що автомобіль, котрим керував ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції у зв`язку з порушенням останнім вимог ПДР України. Під час спілкування з водієм у поліцейських виникли підстави вважати, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки були наявні ознаки такого. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки із застосування технічного приладу Drager ОСОБА_1 погодився, результатом тестування встановлено наявність алкоголю у повітрі, що видихається, та відповідно перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. З результатом тестування водій погодився.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується іншими зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222790 від 16 січня 2025 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення; результатом тестування технічного приладу Drager 6820, № ARJНК-0117 від 16 січня 2025 року, тест № 2751, де зазначено наявність 1,42 проміле алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, де зазначено позитивний результат тестування у виді 1,42 проміле алкоголю; довідкою про повторність вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 14 березня 2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Досліджені у судовому засіданні докази суд визнає належними, допустимими, та такими, що свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи зазначене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення, яке стали наслідком порушення Правил дорожнього руху України, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суддя не вбачає підстав для застосування до правопорушника стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки як встановлено з матеріалів справи винна особа взагалі такого права не мала.

Також відсутні підстави для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, котрим керував ОСОБА_1 , відповідно до довідки про належність транспортного засобу, що додана до матеріалів справи, належить іншій особі.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Об`єднати в одне провадження справу № 398/348/25 (провадження №3/398/153/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та справу № 398/349/25 (провадження №3/398/354/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі № 398/348/25 (провадження №3/398/353/25).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко