Справа № 157/511/24 Провадження №33/802/236/25 Головуючий у 1 інстанції:Антонюк О. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 травня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 МК України. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи його тим, що він участі в судовому засіданні не брав, та не викликався в судове засідання.

Однак, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.

23 травня 2024 року під час розгляду справи у Камінь-Каширському районному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.52-53).

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився, судом неодноразово вживалися заходи щодо повідомлення його про час, дату та місце розгляду справи (а.с.52).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 03 червня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до місцевого суду лише 14 березня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції місцевого суду, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився ще 03 червня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).

Отже, апелянт більш як на дев`ять місяців пропустив строк апеляційного оскарження, визначений ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи, а тому суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги.

Так, працівниками Камінь-Каширського РВП на виконання доручення суду про вручення судової повістки було в телефонному режимі повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи на 14-30 год 16 травня 2024 року. В ході розмови останній повідомив, що ніяких повісток отримувати не буде та спілкуватись з поліцейськими не бажає (а.с.37).

Аналогічним чином Ніщик повідомлявся і про судове засідання на 10-40 год 22.05.2024 та на 12-00 год 23.05.2024 (а.с.41, 47-48).

Слід відмітити, що про місце, дату та час розгляду справи саме у Камінь-Каширському районному суду Волинської області ОСОБА_1 повідомлявся під час складання протоколу в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1).

Отже, вищенаведеними матеріалами справи повністю спростовуються доводи апелянта про те, що він не повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи щодо нього.

Будь-яких інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Камінь-Каширського районного суду від 23 травня 2024 року, клопотання апелянта не містить.

Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи, суперечать їм, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 травня 2024 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 травня 2024 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов