Справа № 303/1560/25
Провадження № 3/303/533/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І.,

з участю секретаря судового засідання Королович Я.В.,

прокурора Мукачівської окружної прокуратури Заяць К.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Стегури Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Синевир Міжгірського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи звільненим 03.07.2024 року з посади інспектора взводу № 2 роти № 4 (з обслуговування м. Мукачево) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області, будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, його вина у вчиненні цього порушення повністю доведена, складений відносно нього протокол відповідає вимогам закону, а тому є всі підстави для визнання ОСОБА_1 винним і застосування відносно нього адміністративного стягнення. Крім того, прокурор пояснив, що в даній справі відсутні підстави для закриття провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності та за малозначністю, як це просить захисник. Вказану позицію обґрунтовує тим, що саме день складання протоколу про адміністративне правопорушення є днем його виявлення, а тому строки притягнення особи до відповідальності не закінчилися. День та час, коли особа подала декларацію після звільнення, є датою вчинення правопорушення, а не його виявлення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно працював на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 (з обслуговування м. Мукачево) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області та 03.07.2024 року звільнений із займаної посади. З порушенням строків подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), в зв`язку з тим, що відклав подачу декларації на останній день і виявив, що в нього несправний електронний ключ. Розібравшись з технічною несправністю він подав декларацію, але через це подав її із запізненням. Свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі, просить суворо його не карати, не притягувати його до адміністративної відповідальності, оскільки з відповідальністю ставиться до своїх службових обов`язків, просить не застосовувати відносно нього адміністративне стягнення і обмежитися усним зауваженням. З посади він звільнився через сімейні обставини, однак бажає поновитися на роботі і продовжити службу в поліцію.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Стегура Н.Р. в судовому засіданні також просила не застосовувати до її підзахисного адміністративне стягнення, обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 має позитивні характеристики та бажає надалі продовжити службу органах поліції.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 70 від 04.03.2025 року, рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС ВМЗК Закарпатського управління ДВБ НАУ О.Боднарчука від 04.03.2025 року, копією наказу про призначення № 54 о/с від 14.02.2017 року, копією наказу про звільнення зі служби в поліції № 1203 о/с від 27.06.2024 року, копією рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», при звільненні за служби/роботи, де 02.08.2024 року ОСОБА_1 поставлено особистий підпис, копією розписки ОСОБА_2 від 03.07.2024 року, поясненням ОСОБА_1 від 24.02.2025 року, копією результатів пошуку з НАЗК щодо декларації.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, визнано щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують його відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суд зобов`язаний, відповідно до вимог статей 245,251,252,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване вмотивоване рішення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, майновий стан останнього.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статей 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі. При призначенні адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушник щиро розкаявся у вчиненому, з моменту вчинення адміністративного правопорушення пройшов значний час.

Слід зазначити, що діяння вчинене особою, стосовно якої складено протокол містило в собі усі юридичні і суб?єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене даною статтею, але строк, який ним був пропущений для подачі декларації складає лише п`ять днів. Встановлено, що в діях ОСОБА_1 не було умислу на приховання своїх доходів чи інформації щодо себе та членів сім?ї, його дії не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам і така шкода фактично не була заподіяна.

Крім того, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, протягом останніх років роботи декларації ним подавались вчасно, а також інші обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення вказують на малозначність даного правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Зважаючи на те, що згідно матеріалів справи та у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, в результаті вчинення даного правопорушення суттєвих негативних наслідків не настало, декларацію було подано із запізненням на п`ять діб, тобто незначний проміжок часу та надалі бажає працювати в органах поліції. Сукупність всіх цих обставин на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а тому в даному конкретному випадку суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 172-6, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ