Справа № 308/3110/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розівки Ужгородського району, громадянина України, особу встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 11.11.1995, місце проживання: АДРЕСА_1 , директор товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-10», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , -

- за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2025 №ЗХ/ЗК/5509/023532/П/ПТ встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-10», не забезпечив виплату звільненому працівникові ОСОБА_2 , який звільнений з 05.09.2024 згідно з наказом №19 від 05.09.2024, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, порушення триваюче. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання, зазначеною в протоколі.

Таким чином, судом вжито заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи. Разом з тим, з боку вказаної особи, яка обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд такого здійснюється Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не вжито заходів для явки до суду, не подано жодних заперечень проти протоколу, як і клопотань про перенесення розгляду справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю

Як випливає з копію акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 24.02.2025 №ЗХ/ЗК/5509/023532/П/ПТ перевірка проводилась за зверненням ОСОБА_2 , у якій він зазначив, що працював водієм в ТОВ «ПМК-10» і при звільненні 05.09.2024 з ним не проведений розрахунок в повному обсязі, а саме невиплачена компенсація за невикористані щорічні відпустки, не проведена виплата лікарняних листків за 2024, не подавалась звітність до органів Пенсійного Фонду.

З цього приводу перевіркою встановлено, що в день звільнення 05.09.2024 розрахунок в сумі 10 631,07 грн. ОСОБА_2 не був виплачений, про що свідчить лист від 04.10.2024 №96 ТОВ «ПМК-10» щодо повідомлення ОСОБА_2 про необхідність з`явитися в касу підприємства для отримання розрахунку при звільненні та повторних листів від 13.11.2024, 14.11.2024,09.12.2024. виплата нарахованих при звільненні ОСОБА_2 сум в розмірі 10 631,47 грн. була здійснена, що підтверджується його підписом у відомості на виплату готівки №87 від 05.09.2024, однак у платіжній відомості ОСОБА_2 не вказав дату отримання коштів.

За порушення строків розрахунку при звільненні з 05.09.2024 ОСОБА_2 не нарахований та не виплачений середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

У поясненнях гр. ОСОБА_1 , записаних до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що порушення буде усунуто відповідно до законодавства. Зауважень до акту перевірки у гр. ОСОБА_1 також не було, про що зазначено в ньому.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доведено факт допущення директором ТОВ «ПМК-10» ОСОБА_1 порушення трудового законодавства.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 24.02.2025 №ЗХ/ЗК/5509/023532/П/ПТ та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять гривень 00 копійок ) грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять гривень 00 копійок ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко