Справа № 367/2678/25
Провадження №3/367/1068/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Білогруд О.О.,

при секретарі Трофимчук С.М.,

за участі прокурора Зеленського І.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу, яка надійшла з Київського обласного управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої старшим науковим співробітником відділу науково-дослідної роботи та атестації наукових кадрів Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

у с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 3518, складеного 05.03.2025, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді в.о. проректора з цифровізації та інноваційного навчання Державного податкового університету (далі - Університет), будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі Закон № 1700- VII), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону № 1700-VII, без поважних причин, несвоєчасно, 25.12.2024, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (2023), після припинення діяльності за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що 09.01.2023 року звільнилась з посади в.о. проректора з цифровізації та інноваційного навчання Державного податкового університету відповідно до наказу від 30.12.2022 У 2023 році за 9 днів роботи жодного розпорядчого документу в Державному податковому університеті не підписувала та не погоджувала, так як у ці 9 днів 2023 року частково перебувала у відпустці та частково мала тимчасову непрацездатність, тобто організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій не виконувала. Зауважила, що декларацію за 2022 рік подала 18.03.2023, що свідчить, на її думку, про законослухняність та відповідальність, оскільки на той час не було вимоги подавати декларацію після звільнення. Так, як у 2023 році в подальшому ОСОБА_1 не перебувала на посадах, які потребують подання декларацій, тому не була проінформована про вимогу подати декларацію при звільненні за 2023 рік до 31.03.2024. Вважала, що у воєнний час декларації не подаються. З повідомлення яке вона отримала від Університету від 15.02.2024 вона не зрозуміла, що повинна крім декларації за 9 днів 2023 року ще також подати у 2024 році також і декларацію за весь 2023 рік. Також пройшли повз її увагу повідомлення НАЗК щодо термінів заповнення декларації за 2023 рік та щодо різноманітності термінів декларування для різних випадків. Після отримання листа від Державного податкового університету від 15.02.2024 за №460/01-23 вона в той же день заповнила відомості щодо декларування своїх доходів за 9 днів 2023 року. Тому просить вважати, що дійсно випадково, а не навмисно (через необізнаність та обставини пов`язані з воєнним станом, завантаженістю на поточній роботі у 2023 - 2024 роках в ДНУ «Інститут модернізації змісту освіти») не заповнила вчасно декларацію. Звертала увагу, що якби не воєнний стан, зміна термінів декларування, не допустила б невчасної подачі декларації. Вона добросовісно та відповідально відноситься до виконання вимог законодавства і якби знала про необхідність подання, то обов`язково це зробила б. Протягом 2023-2024 вона була завантажена роботою, за цей період вийшло більше 26 публікацій її наукових робіт, а притягнення до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення вплине на її репутацію. Тим паче, будь-якого умислу на приховування та спотворення інформації вона не мала. Також, зазначила, що не поданням своєчасно будь-якої шкоди державі не нанесла, після 10.01.2023 не є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Просила суд врахувати вказані обставини як малозначні.

Прокурор Зеленський І.В. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності, оскільки її вина доведена належними та допустимими доказами у розумінні статті 251 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень статті 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 1 Закону №1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 Закону № 1700-VII, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено таке.

Університет утворено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1202-р як заклад вищої освіти, який є правонаступником усіх прав і обов`язків Університету державної фіскальної служби України.

Відповідно до розділу І Статуту Державного податкового університету, затвердженого наказом Міністра фінансів України від 07.03.2023 (у новій редакції), (далі Статут), Університет автономний та самоврядний заклад вищої освіти, який є державною установою, фінансується за кошти державного бюджету і належить до сфери управління Міністерства фінансів України.

Згідно з підпунктами 1.2 та 1.6 Статуту Університет є юридичною особою публічного права державної форми власності, що працює на засадах неприбутковості і належить до сфери управління Міністерства фінансів України, яке є засновником Університету.

Посада проректора університету належить до посад, на яку покладаються функції з управління відповідно до напрямів діяльності, визначених ректором університету, тобто належить до категорії «Керівники» (пункт 6.1.5 Статуту).

Згідно з наказом Університету від 02.09.2022 № 223-вс-к ОСОБА_1 переведено на посаду в.о. проректора з цифровізації та інноваційного навчання з 02.09.2022. Згідно з наказом від 30.12.2022 № 374-вс-к її звільнено з вказаної посади 09.01.2023 за угодою сторін відповідно до частини першої статті 36 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_1 як в.о. проректора з цифровізації та інноваційного навчання Державного податкового університету відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закон № 1700-VII, враховуючи спосіб утворення університету та посаду, яку обіймала, є посадовою особою юридичного особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і відповідно до пункту п`ятого статті 5 Закону України «Про державну службу» на нею розповсюджується вимоги та обмеження, встановлені Законом № 1700-VIІ. Тобто, вона є суб`єктом, на яку відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 поширюється дія Закону № 1700-VIІ та є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1700-VII суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 та пункту 4 частини першої статті 3 Закону №1700-VIІ, а також інші особи, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону.

Частиною першою статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VIІ зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, за формою визначеною агентством.

20.09.2023 ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-ІХ (набрав чинності 12.10.2023), яким відновлено декларування.

Таким чином, у ОСОБА_1 , як у суб`єкта декларування виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік до 01 квітня наступного року після припинення такої діяльності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 № 252/23, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1700-VIІ (щороку), у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Розділом ІІ вказаного Порядку заповнення та подання декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у персональному електронному кабінеті.

Приміткою до статті 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктами правопорушення у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону № 1700-VIІ зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою уповноваженою на виконання функцій держави, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону № 1700-VIІ і вона зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності, за 2023 рік упродовж часу з 01.01.2024 з 00:00 до 31.03.2024 23:59.

Втім, відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://portal.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 , безперешкодно входила до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, після припинення діяльності за 2023 рік подала 25.12.2024 о 18:40.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , вона фактично подала декларацію після припинення діяльності за 2023 рік 25.12.2024 о 18:40, хоча граничним терміном подачі декларації після припинення діяльності Закону № 1700-VIІ визначено 31.03.2024. Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 1700-VIІ поширюється дія Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію після припинення діяльності за 2023 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (№ 3518, складеного 05.03.2025); витягом з наказу Державного податкового університету від 04.07.2022 № 132-вс-к; витягом з наказу Державного податкового університету № 223-вс-к №2 від 02.09.2022; витягом з наказу Державного податкового університету від 30.12.2022 № 374-вс-к; посадовою інструкцією проректора з науково-педагогічної роботи, міжнародної співпраці та інвестицій; копією повідомлення Державного податкового університету від ь15.02.2024 працівникам, які є суб`єктами декларування; статутом Державного податкового університету, затвердженого наказом Міністра фінансів України; Антикорупційною програмою Державного податкового університету на 2022-2024 роки; випискою щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 31.12.2023 до 14.01.2025; скрін-шотом з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, а також поясненнями ОСОБА_1 наданими у суді.

Досліджені докази суд вважає належними, допустимими та в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за частиною першою статті 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас судом враховується, що першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки такі правопорушення, враховуючи відкритість та прозорість діяльності органів державної влади та політику держави, яка проводиться з метою мінімізації проявів корупційних діянь, несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування вцілому, а також зашкодити суспільним інтересам. Сам факт корупційного правопорушення вже обумовлений ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, а тому такі діяння не можуть бути визнані як малозначні.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність, ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, ОСОБА_1 є щире розкаяння.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушниці, ступінь вини та її ставлення до вчиненого, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімума доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 028 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 605 гривень 60 копійок, які підлягають стягнення з ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 38, 172-6, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя О.О. Білогруд