Справа № 404/858/25
Номер провадження 3/404/311/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №5/2025 від 28.01.2025, 28.01.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП в Кіровоградській області ДПП НПУ, будучи згідно з пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) суб`єктом відповідальності, у порушення вимог ст.43 Закону, усвідомлюючи заборону та відповідальність за використання в інший спосіб інформації з обмеженим доступом, використовуючи логін та пароль, які належать ОСОБА_2 (начальник відділу УПП в Кіровоградській області ДПП), а саме:

29.07.2024 шляхом пошуку, перегляду інформації та документів з інтегрованої системи відеонагляду та відеоаналітики «Безпечне місто» ГУНП в Кіровоградській області (далі - ІСВВ «БМ») та Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ) стосовно ОСОБА_3 (на момент пошуку чоловік ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 ) за державним реєстраційним номером НОМЕР_1 транспортного засобу «Volkswagen Passat» здійснив контроль над належністю рухомого майна для близької особи;

30.07.2024, використовуючи власний логін та пароль, шляхом пошуку, перегляду інформації та документів з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції україни» (далі - ІПНП) стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за номерами мобільних телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив незаконне використання в інший спосіб у своїх інтересах інформації з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-8 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, здійснював пошук вказаної інформації здійснював виключно для виконання посадових обов`язків, а саме під час здійснення поліцейських заходів за фактом звернення ОСОБА_5 (ЄО №6258) про ДТП, що мала місце 23.07.2024 в період часу з 08:30 год. по 10:00 год. за адресою: вул.Арсенія Тарковського, 41, м.Кропивницький.

Захисник Пільгуй О.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Прокурор Солопов В.Ю. просив визнати ОСОБА_1 винним та накласти на нього стягнення, визначене нижньою межею санкції ч.1 ст.172-8 КУпАП, стверджуючи про наявність у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, вказуючи на те, що для кваліфікації дій особи за ст.172-8 КУпАП не має значення яким саме чином особа використала у власних інтересах отриману службову інформацію з обмеженим доступом, а сам доступ до такої інформації становить об`єктивну сторону вказаного правопорушення.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії №5/2025 від 28.01.2025 (а.с.1-16), долучено такі, досліджені судом, докази:

- заяву ОСОБА_3 від 19.08.2024 з додатками (а.с.17-20);

- запит до УІАП ГУНП в Кіровоградській області ДПП щодо перегляду інформації та відповідь на запит (а.с.21, 22, 23);

- запит до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 23.08.2024 щодо копії з ЖЄО та відповідь на запит (а.с.24, 25-38);

- запит до УПП в Кіровоградській області ДПП від 20.08.2024 щодо перегляду інформації в ІКС та відповідь на запит від 29.08.2024 (а.с.39-40, 41-68);

- запит до УІАП ГУНП в Кіровоградській області ДПП від 03.10.2024 щодо перегляду інформації в ІС ВВ «БМ» та відповідь на запит (а.с.69, 70);

- запит від 24.09.2024 щодо перегляду інформації в ЄДРТЗ та відповідь на запит від 26.09.2024 (ас.71-72);

- письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 18.09.2024, ОСОБА_2 від 03.10.2024 (а.с.73-74, 75-76, 77-78);

- огляд ІКС ІПНП щодо пошуку за мобільними номерами (а.с.79);

- лист про проведення службового розслідування, відповідь про початок службового розслідування (а.с.80-83, 84);

- інформацію з Єдиного реєстру декларацій щодо ОСОБА_1 (а.с.85);

- копію висновку службового розслідування від 17.12.2024 (а.с.86-101);

- запит до УІАП ГУНП в Кіровоградській області від 05.11.2024 та відповідь на запит (а.с.102, 103-105);

- витяги з ІКС «ІПНП» від 04.01.2024 та ІС ВВ «БМ» від 08.01.2025 (а.с.106-107, 108-109);

- заяву ОСОБА_3 від 24.01.2025, копії судових рішень (а.с.110-159);

- довідку про моніторинг сайту Судової влади України від 27.01.2025 (а.с.160-163);

- актові записи про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.164-165, 166-167);

- повідомлення УПП в Кіровоградській області ДПП про складання протоколу стосовно ОСОБА_1 (а.с.168);

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

За змістом cт.cт.251, 254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як одне із джерел доказів, є офіційним документом, відповідним чином оформленим уповноваженою особою, у якому, серед іншого, зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та фактично є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 172-8 КУпАП передбачена відповідальність за незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень. Кваліфікація діяння особи за вказаною нормою можлива за умови встановлення факту, що отримана особою у зв`язку з виконанням службових або інших визначених законом повноважень (тобто отримана у законний спосіб інформація) інформація була незаконно розголошена, або використана такою особою в інший спосіб у своїх інтересах. При цьому, на переконання суду, необхідними є як конкретизація такого «іншого» способу використання, відмінного від розголошення, так і підтвердження наявності у особи свого (приватного) інтересу під час її використання.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-8 КУпАП, що полягає у незаконному використанні інформації з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, з огляду лише на сам факт отримання ним доступу до такої інформації, без зазначення відомостей про спосіб використання інформації (розголошення чи будь-який інший), наявність і характер приватного інтересу ОСОБА_1 . Тобто протокол не містить конкретизації об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП.

Разом з тим, суд критично оцінює та вважає хибними твердження прокурора про те, що доступ до інформації з обмеженим доступом становить її незаконне використання, оскільки задовольняє інформаційні потреби особи само по собі, з огляду на те, що за сам по собі доступ до інформації з обмеженим доступом, відповідальність диспозицією ч.1 ст.172-8 КУпАП не встановлено.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у провину не ставиться.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.

Таким чином, суд, розглядаючи справу в межах тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не може самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, вважає, що протокол не містить усіх необхідних обставин та ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП, та не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що позбавляє суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення можливості належно оцінити наявні долучені до протоколу матеріали як докази для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Крім того, суд звертає увагу, що саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення та рапортах поліцейських не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності достатніх доказів його вчинення.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття та джерела доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд констатує, що матеріали справи не містять жодного належного, достовірного та достатнього доказу на доведення викладених у протоколі про адміністративне правопорушення тверджень про доступ до інформації з обмеженим доступом у власних інтересах. Натомість, поясненням ОСОБА_1 , згідно з якими він здійснював доступ до вказаної у протоколі інформації з ІСВВ «БМ», ЄДРТЗ та ІПНП стосовно контактів мобільних телефонів рідної сестри ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_3 , а також щодо транспортного засобу останнього, у зв`язку із службовою необхідністю, а саме під час здійснення поліцейських заходів за фактом звернення ОСОБА_5 (ЄО №6258) про ДТП, що мала місце 23.07.2024 в період часу з 08:30 год. по 10:00 год. за адресою: вул.Арсенія Тарковського, 41, м.Кропивницький, є логічними, послідовними протягом провадження у справі, узгоджуються з дослідженими судом доказами, а зокрема підтверджуються копією висновку службового розслідування від 17.12.2024 (а.с.86-101), відповідно до якого окрім ОСОБА_1 інформацію про транспортний засіб ОСОБА_3 з ЄДРТЗ отримував також ОСОБА_7 у зв`язку із здійсненням поліцейських заходів за фактом ДТП (ЄО №6258 від 23.07.2024). Досліджені судом у своїй сукупності докази, а також доводи прокурора не спростовують наданих ОСОБА_1 пояснень.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Зважаючи на викладене, вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведено перед судом поза розумним сумнівом сукупністю належних, допустимих та достатніх для встановлення обставин його вчинення доказів.

Відтак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Так, із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, та виключати будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у його вчиненні.

Досліджені докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП.

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладені, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі не доведені достатніми доказами, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставах, передбачених п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-8 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло