Справа № 333/346/25
Провадження № 3/333/610/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гуртовенка П.А., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2024 року, о 14 год. 27 хв., водій ОСОБА_3 , рухаючись в м. Запоріжжі, по вул. Оріхівське шосе, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом марки «CHEVROLET-LACETTI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб не пошкоджено, ОСОБА_2 завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1, 2, 3 (8) Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 28.12.2024 року, о 14 год. 27 хв., водій ОСОБА_3 , рухаючись в м. Запоріжжі, по вул. Оріхівське шосе, біля буд. 14, керуючи транспортним засобом марки «CHEVROLET-LACETTI», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУАП, не визнав та пояснив, що в день події, він вийшов з приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 14, сів у свій автомобіль, розвернувся і поїхав в бік виїзду з території будівлі. В цей час на проїзній частині збоку стояли двоє чоловіків і, як виявилося, щось йому кричали, хоч він цього не чув. А коли автомобіль проїжджав повз них, вдарили по даху автомобіля рукою, в результаті чого він злякався і поїхав швидше. Як потім йому стало відомо, його звинуватили в тому, що він наїхав на людину, хоч сам він цього не бачив.

Захисник адвокат Гуртовенко Л.А. в судовому засіданні 28.02.2025 року просив справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне. На його думку, ситуація виникла між працівниками поліції та громадянином України, який в свою чергу зобов`язаний виконувати правила дорожнього руху. Але й поліцейський, якщо він вимагає виконання певних дій від громадян, під час виконання службових обов`язків має бути оснащений відповідними розпізнавальними знаками, відповідною екіпіровкою, діяти на підставі наказу чи розпорядження. В даному випадку, якщо б працівником поліції було дотримано усіх вимог під час виконання службових обов`язків, було б зрозуміло чому ОСОБА_1 намагаються зупинити. Але дві особи стояли на узбіччі, і зненацька вирішили щось зробити у відношенні ОСОБА_1 , що є незаконними діями. До цих пір не зрозуміло в якому статусі перебували поліцейські, що вони робили на місці події і чому вони вирішили запиняти ОСОБА_1 на свій розсуд. Вже в результаті ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що начебто мав місце наїзд на ногу, що заподіяло матеріальні збитки, але правовідносини про відшкодування завданої шкоди мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні, оскільки протоколи складені в незаконний спосіб, так як фактично дорожньо-транспортної пригоди не було. Свідчень двох поліцейських для підтвердження фактів викладених в протоколах не достатньо для доказування наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні 28.02.2025 року пояснив, що в день, коли відбулася описана в протоколах подія, він з напарником ОСОБА_4 , виконуючи наказ керівництва ГУНП в Запорізькій області, знаходилися на добовому чергуванні по вул. Оріхівське шосе, буд. 14 відповідали за безпеку і громадський порядок на вказаному пункті дислокації. Перебували у формі працівників поліції з бронежилетами та в світловідбиваючих жилетах. Біля будівлі наявна прилегла територія, яка по суті не являється проїжджою частиною, а більше призначення для руху пішоходів. Але при цьому, ОСОБА_3 сів у припаркований автомобіль і поїхав через бордюр та клумбу по цій доріжці. ОСОБА_2 з напарником в цей час стояли на прилеглій території і побачили, як в їх бік рухається автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який в свою чергу помітивши працівників поліції, прискорив рух автомобіля. ОСОБА_5 підняв руку та дав команду голосом «зупинитися», що ОСОБА_1 проігнорував та направився в бік виїзду з території поліклініки, при цьому правим заднім колесом автомобіля здійснив наїзд на його ліву ногу. В цей момент, коли ОСОБА_2 намагався відскочити від автомобіля, він зачепив рукою заднє право скло.

Допитаний в судовому засіданні 17.03.2025 року інспектор УПП в Запорізькій області ДПП Шикула А.Ю. пояснив, що ним у відношенні ОСОБА_1 були складені протоколі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на підставі первинних матеріалів, які до нього надійшли від патрульних поліцейських у зв`язку з неможливістю складання протоколів на місці події. Вказане стало можливим у зв`язку з відсутністю на місці дорожньо-транспортної пригоди усіх її учасників та необхідністю встановлення місця знаходження винуватця. 30.12.2024 року він зателефонував ОСОБА_1 , оскільки мав його номер телефону, бо напередодні складав у відношенні нього ще один протокол за ст. 124 КУпАП. Після приїзду ОСОБА_1 , в приміщенні робочого кабінету було складено протоколи по ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Територія за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 14, не є проїжджою частиною і той, хто рухається по ній на автомобілі і є учасником дорожньо-транспортної пригоди, автоматично є винним в порушенні правил дорожнього руху. Дати оцінку діям ОСОБА_1 на місці пригоди не було можливості, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Після цього було відразу дано орієнтування з інформацією про скоєння наїзду на пішохода. Подібна дорожньо-транспортна пригода могла мати місце навіть в умовах, коли водій просто не помітив факту наїзду. Перевірити чи підтвердити факти, викладені в протоколах за допомогою відеозапису з бодікамер поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_4 можливості не має, оскільки вони не підпорядковані Департаменту патрульної поліції. Крім того, такі записи ведуться в обов`язковому порядку лише в тому випадку, коли поліцейські здійснюють безпосереднє спілкування з громадянами, чого в даному випадку не було.

Допитаний в судовому засіданні 27.03.2025 року свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є працівником ГУНП в Запорізькій області і в день події вони з напарником ОСОБА_2 на підставі наказу керівництва ГУНП в Запорізькій області несли службу як наряд поліції по охороні громадської безпеки та порядку на території обласної лікарні біля лікарні в гуртожитку медичного коледжу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 14. При цьому вони були у формі поліцейських, бронежилетах та світловідбиваючих жилетах. Перебуваючи в фойє будівлі він побачив, що ОСОБА_2 вийшов на вулицю та попрямував за ним. Коли вийшов, побачив, що ОСОБА_2 стояв біля автомобіля Шевроле синього кольору. Коли автомобіль від`їхав, ОСОБА_2 пішов на проїжджу частину, а ОСОБА_4 підійшов до нього і запитав, що відбувається. В цей час їм назустріч почав наближатися вказаний автомобіль, водій якого різко набирав швидкість руху. Вони розійшлися по різні боки доріжки ОСОБА_2 був зліва, а ОСОБА_4 з правого боку. ОСОБА_2 підняв руку та дав команду голосом про зупинку , яка водієм автомобіля була проігнорована. При цьому проїжджаючий повз автомобіль під керуванням ОСОБА_1 майже наїхав на ОСОБА_4 , він ледь встиг відскочити назад. Коли підійшов до ОСОБА_2 , останній сказав що автомобіль наїхав йому на ногу, тому було здійснено виклик швидкої допомоги та сповіщено про дорожньо-транспортну пригоду.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з вимогами п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Разом з тим, відповідно до термінів зазначених у п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984879 від 30.12.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №984878 від 30.12.2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до неї, рапортом т.в.о. заступника командира взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП Ведмідя В., наданими у судовому засіданні поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , інспектора УПП в Запорізькій області ДПП Шикула А.Ю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпА, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність.

Дослідивши докази, які додані до протоколів про адміністративні правопорушення, врахувавши пояснення, надані в судовому засіданні, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні даних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує ступінь його вини, майновий стан та його особу, оскільки обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, суддею не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В рішенні Європейського Суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, роз`яснено що, як зазначено у Кодексі України про адміністративні правопорушення та у подальших роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення:

- за ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.;

- за ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

(Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

(Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок (IBAN): №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір (Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Б. Кулик