П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159826 від 27.10.2024 року: 27.10.2024 року о 00 год. 37 хв. в м. Білі Церква, вул. Леваневського, 57, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу драгер Alcotest ARND 0046, результат огляду: проба позитивна 0,77 проміле, тест номер 642. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медзакладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив, що автомобіль не рухався та він ним не керував, а сидівши в автомобілі ОСОБА_1 чекав свою дружину, котра й керувала автомобілем. ОСОБА_1 пояснив, що він разом з дружиною під`їхали до будинку де проживали та дружина ОСОБА_1 , пішла додому аби взяти грошові кошти. В цей момент до ОСОБА_1 під`їхали поліцейські, які почали зазначати, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані сп`яніння, тому вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте не був згоден з результатом огляду, а від проходження огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся. Водночас під час розгляду справи ОСОБА_1 також зазначав, що того дня дійсно вживав алкоголь, перебуваючи на кладовищі, саме тому його автомобілем керувала дружина.

Свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що дійсно 27.10.2024 приблизно о 00 год. 10 хвилин вона керувала автомобілем «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 , та зупинила автомобіль поблизу будинку свого проживання. Після цього ОСОБА_2 пішла додому за грошовими коштами, а її чоловік ОСОБА_1 залишився чекати ОСОБА_2 в автомобілі. Коли ОСОБА_2 повернулась, то працівники поліції складали стосовно ОСОБА_1 якийсь протокол. ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 не говорив поліцейським, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , оскільки вона не мала посвідчення водія, однак того дня ОСОБА_1 вживав алкоголь, перебуваючи на кладовищі, у зв`язку із чим саме ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля та керувала ним.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Липявка І.О. подав до суду заперечення стосовно протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи адвокат Липявка І.О. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Зокрема серед іншого адвокат Липявка І.О. зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а лише знаходився у ньому, відтак ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення. Крім цього захисник зазначив, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом проведеного поліцейським огляду та бажав пройти огляд у медичному закладі, проте поліцейські не нпарвили та не доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання призначене на 27.03.2025 не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Липявка І.О. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , адвоката Липявки І.О., дослідивши письмові заперечення адвоката Липявки І.О., а також докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159826 від 27.10.2024 року, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від 27.10.2024, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.10.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію листа №03-05/2525 від 19.12.2023, копію листа №70 від 01.04.2024, копію листа №1169 від 19.09.2023, розписку ОСОБА_3 від 27.10.2024, рапорт, відеозаписи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що 27.10.2024 року о 00 год. 37 хв. в м. Білі Церква, вул. Леваневського, 57, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції.

Під час спілкування працівники поліції та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 особисто повідомив поліцейським, що вживав алкоголь, тому на вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведений поліцейським з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 7510», що було зафіксовано технічним засобом відеозапису. Результат даного огляду показав, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння керуючи транспортним засобом, оскільки результат огляду становив 0.77 проміле, що підтверджується роздруківкою результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 27.10.2024 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я у лікар-нарколога.

Таким чином суддя констатує, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

Суддя відхиляє доводи сторони захисту з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і є такими, що не спростовують вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності.

Зокрема суддя зауважує, що на наявних у матеріалах справи зафіксовано, що на запитання працівника поліції, ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатом проведеного працівником поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я у лікар-нарколога. Крім цього ОСОБА_1 особисто поставив свій підпис про його згоду з результатом проведеного працівниками поліції огляду.

Крім цього суддя критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки остання являється дружиною ОСОБА_1 , а тому безумовно зацікавлена у розгляді даної справи на користь ОСОБА_1 . При цьому варто зауважити, що ОСОБА_2 не має та не отримувала посвідчення водія, що ставить під сумнів факт керування нею автомобілем.

Водночас варто зазначити, що доводи того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, цілком спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, а саме на відеозаписі «clip-2» зафіксований момент зупинки транспортного засобу «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 . Крім цього з аналізу відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 особисто повідомляв, що саме він керував автомобілем та жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом.

Враховуючи встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду справи, суду не було надано.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь