Дата документу 31.03.2025
Справа № 334/1945/25
Провадження № 3/334/913/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, командира кулеметного взводу механізованого батальйону, зареєстрований та проживає на адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Старший офіцер відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах капітан ОСОБА_2 скерував до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з підстав викладених в протоколі серії ДНЗ-2/207 про військове адміністративне правопорушення від 23.02.2025 року.

Відповідно до вказаного протоколу про військове адміністративне правопорушення, "23" лютого 2025 року о 02 год. 54 хв.. молодший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира кулеметного взводу механізованого батальйону в військовій частині НОМЕР_1 . в умовах особливого періоду (який настає з моменту введення воєнного стану відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України"), виконуючи обов?язки військової служби за призначенням, всупереч вимогам статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час виконання розпорядження командування рухався до тимчасового розташування військової частини і перебував біля буд. АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" Запорізької обласної ради від 23.02.2025 року №1298 чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

13 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, сформоване в системі «Електронний суд», (14.03.2025 року засобами поштового зв`язку повторно) про зупинення провадження у справі, до закінчення проходження ним військової служби, оскільки останній на цей час не може приймати участі в судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 . Тому просить зупинити провадження у справі (по аналогії з КПК України) до закінчення військового стану.

Дослідивши клопотання та наявні матеріали справи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Згідно із положеннями п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому розгляд вказаної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

01 травня 2022 року законодавцем внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. У КУпАП такі зміни цим законом не внесенні, що свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

До клопотання ОСОБА_1 долучив копію довідки №2084/7173 від 31 липня 2024 року, виданою тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 , копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №73 від 13.03.2024 року, копію посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.02.2025 р., виданого управлінням персоналу штабу ВЧ НОМЕР_3 . Але доказів того, що ОСОБА_1 саме в цей період часу виконує бойові (спеціальні) завдання із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії поза межами пункту постійної чи тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , не надано, тобто сам факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі не позбавляє його можливості ефективно використовувати свої процесуальні права.

Враховуючи вищевикладене, підстави для застосування норм КПК України за аналогією до вказаних правовідносин відсутні.

Суд звертає увагу, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими, ніж строки накладення адміністративного стягнення, та порядок їх обчислення є різним. Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється, починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку нормами КУпАП не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП.

Отже, чинним КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення.

А тому розгляд вказаної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Слід зауважити, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Правилами ст.ст.245,251,252,280 КУпАП передбачено, що суддя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Статтею 7 КУпАП, встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець 23.02.2025 року на момент вчинення поставлених йому у вину дій виконував державні обов`язки або обов`язки військової служби відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У свою чергу відповідно до ч. 4, 5 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Суду не надано доказів незгоди ОСОБА_1 з результатами або відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, адже, тільки у разі такої незгоди/відмови, ОСОБА_1 могло бути доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, матеріали справи не містять доказів: 1) пропозиції уповноваженої посадової особи ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; 2) отримання відмови ОСОБА_1 від проходження добровільного тесту, або його незгоду з результатами огляду; 3) складання уповноваженню особою направлення ОСОБА_1 на його огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я із зазначенням відповідних ознак такого сп`яніння

Відповідно до ч. 6 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено чіткий та вичерпний порядок процедури проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, яка, у свою чергу, передбачає певний алгоритм дій уповноважених осіб військових формувань, військових частин, що мають право проводити огляд військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння.

Вищезазначений алгоритм дій передбачає, що огляд військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння може проводитися безпосередньо уповноваженою особою відповідного військового формування з використанням спеціальних технічних засобів або тестів. При цьому у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, то уповноважена особа відповідного військового формування також застосовує технічні засоби відеофіксації процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у випадку неможливості їх застосування огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У разі відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу або його незгоди з результатами такого огляду, то огляд на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця проводиться у спеціальному медичному закладі, перелік яких визначається відповідним органом виконавчої влади.

При цьому будь-яке порушення порядку процедури проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, проведення огляду з використанням спеціального технічного засобу без відеофіксації або без залучення двох свідків, тягне за собою єдиний правовий наслідок у вигляді визнання результатів проведеного огляду недійсними.

Не зважаючи на вимоги чинного законодавства, до матеріалів справи не було долучено диску з файлами відео фіксації, або пояснень двох свідків, як альтернативного способу фіксації достовірності процедури та результатів огляду у разі неможливості застосування засобів відеофіксації.

Жодного обґрунтування відсутності засобів фіксації чи відсутності можливості фіксування стану алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, адже за умови фактичного проведення огляд на стан сп`яніння відеофіксація цього процесу очевидно не являє собою щось неможливе або занадто складне.

У протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/207 від 23.02.2025 року свідком зазначений співробітник ВСП ОСОБА_4 , яким було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто він являється заінтересованою особою у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 266-1 КУпАП, складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329 містить вимоги щодо оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення

Зокрема, відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не містять відомості про те, що медичний огляд проводився в присутності уповноваженої посадової особи.

Положеннями ч. 2ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.18,247,251,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 334/1945/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-20 КУпАПдо звільнення з військової служби відмовити.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.