ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника адвоката Бабаскіна К.С., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2024 о 07 годині 02 хвилин у м. Харків по вул. Галини Нікітіной, буд. 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21051, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад ARLK-0271, тест № 629. За результатом огляду проба позитивна та склала 0,90 проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Надав суду пояснення, відповідно до яких стверджує, що в той день алкогольні напої не вживав, вживав напередодні. Керування транспортним засобом з метою його перепаркування здійснив на вимогу працівників міліції, а тому вважає, що його вина у вчиненому адміністративному правопорушенні відсутня.

Адвокатом Бабаскіним К.С. подане клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У судовому засіданні представник Бабаскін К.С. надав суду пояснення, відповідно до яких стверджує, що поліцейськими при оформлені матеріалів було допущено ряд порушень, зокрема: матеріали не містять отримання згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому працівниками поліції порушений належна процедура проведення огляду; відеозапис не є безперервним, а тому його не можна вважати належним доказом; керування транспортним засобом ОСОБА_1 здійснив в присутності одного екіпажу патрульної поліції, а огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився іншим.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бабаскіна К.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №165167 від 03.11.2024, в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП; результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLK-0271, тест № 629, проба позитивна та склала 0,90 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; рапортом посадової особи, відомості викладенні в ньому узгоджуються з іншими доказами по справі, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , згідно із обліковими даними ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 30.04.2015.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями статті 266КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відповідно до положень пунктів 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу та акту огляду вбачається, що поліцейським у ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Згідно із п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

За результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLK-0271, тест № 629, проба позитивна та склала 0,90 проміле.

Згідно із положеннями п.7 розділу ІІ Інструкції вбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, суд дійшов висновку, що на підставі огляду, поліцейськими достовірно установлено перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

Щодо доводів представника, що наданий відеозапис не є безперервним, суд зауважує, частина 2 статті 266 КУпАП зобов`язує поліцейського застосовувати технічні засоби відеозапису саме під час проведення огляду осіб на стан певного виду сп`яніння, а не фіксувати всю взаємодію з особою.

Так, з досліджених відеозаписів вбачається:

Рух транспортного засобу, після зупинки якого з водійського місця вийшов ОСОБА_1 (відеозапис «video_2024-11-08_13-13-48»);

Водій добровільно погодився на проведення огляду поліцейськими з застосуванням спеціального технічного засобу (01 хв. 06 с. відеозапису «export-4miw7.mp4»). З проханням пред`явити сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки водій ОСОБА_1 до працівників поліції не звертався. Поліцейським був використаний мундштук, який був розпакований у присутності ОСОБА_1 . Водієм не робилось жодних зауважень з приводу порядку проведення огляду;

ОСОБА_1 роз`яснено, що стосовно нього буде складений протокол за порушення п.2.9. «а» ПДР України, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння;

Водію роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (01 хв. 20 с. та 05 хв. 50 с. відеозапису «export-4miw7.mp4»).

З досліджених відеозаписів вбачається, що водій не був поінформований про конкретну причину зупинення поліцейським транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Працівником поліції повідомлено, що водія було зупинено у зв`язку із скаргою громадян (00 хв. 36 с. відеозапису «export-4miw7.mp4») проте відсутні відомості в чому полягала інформація отримана від громадян. Працівник поліції одразу почав повідомляти про виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння (00 хв. 40 с. відеозапису «export-4miw7.mp4»).

Проте, суд зауважує, що за порушення вимог щодо законності підстав зупинення транспортного засобу поліцейський може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої законом, але це не нівелює порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Суд відхиляє доводи представника ОСОБА_2 про те, що при проведенні огляду працівниками поліції порушена процедура, оскільки не була отримана згода ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Положеннями п. 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Окрім того, згідно із п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року за № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія з результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З дослідженого відеозапису export-4miw7.mp4 вбачається, що ОСОБА_1 жодних заперечень щодо результатів огляду не висловив, зокрема, під час ознайомлення його працівниками поліції з результатом огляду 04 хв 50 с. 05 хв. 22 с. цього відеозапису, не висловив свою незгоду також при ознайомлені зі змістом протоколу 44 хв. 15 с. 44 хв. 25 с. відеозапису. Відтак, суд дійшов висновку, що згода ОСОБА_1 була отримана, що узгоджується із його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про те, що він згодний із результатами огляду.

Виключно, під час заповнення графи 14 протоколу ЕПР1 №165167 від 03.11.2024, де заповнюються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив: «шкодую, не згоден».

Доводи ОСОБА_1 про те, що він здійснив перепаркування транспортного засобу на вимогу працівників поліції не підтверджені матеріалами справи, окрім того, суд зауважує, ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому положеннями п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 був зобов`язаний відмовитися від виконання такої вимоги.

Допитані в судовому засіданні працівники поліції підтвердили обставини викладені в матеріалах справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи захисника про те, що керування транспортного засобу було здійснено в присутності одних поліцейських, а проведення огляду і складення матеріалів про адміністративне правопорушення здійснено іншими не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Суд бере до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і матеріали справи не містять відомостей про те, що дії посадової особи яка його складала оскаржувались в порядку передбаченому чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

Згідно ст.34, ст.35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.