ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/257/25

Провадження №3/943/223/2025

21 березня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

З протоколу серії ЕПР1 № 239916 від 06.02.2025 року, вбачається, що 06.02.2025 року о 10.30 год в с. Задвір`я по вул. Героїв Майдану, 92, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував скутером марки Хонда Діо, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився від відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , його захисник адвокат Винниченко Михайло Петрович, заперечили вину водія у інкримінованому йому порушенні, мотивуючи тим, що поліцейськими проведено огляд водія з порушенням прав останнього, зокрема порушено право на захист, не роз`яснено прав та обов`язків водію, останній взагалі не розумів вимог працівників поліції. ОСОБА_2 пояснив працівникам поліції, що не вживає алкоголю і є тверезим, вночі приїхав додому з Польщі, їздив дружині за вакциною, однак працівники поліції не зважали на його пояснення.

Захисник подав письмові пояснення по справі, де зокрема клопотав про повернення даних матеріалів для належного оформлення, з мотивів, викладених у клопотанні.

Вислухавши думку ОСОБА_2 , захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 239916 від 06.02.2025, де викладена фабула вчиненого правопорушення;

- відеозаписом події, який міститься на компакт-диску, де чітко зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і на місці зупинки і в медичному закладі, з роз`яснення його прав та обов`язків;

- направленням на огляд водія на медичний огляд в КНП Буська ЦРЛ;

- інформацією довідкою ВП №2 відносно водія;

- копією постанови Серія ЕНА № 4015966 від 06.02.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки останні керував транспортним засобом без мотошолома та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії;

- рапортами інспектора СРПП ВП №2.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис (до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що причиною зупиники транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 слугувало те, що водій керування скутером без одягнутого мотошолома, що останнім та його захисником підтверджено в судовому засіданні.

В судовому засіданні оглягуто відеозапис з місця події, з нагрудної камери поліцейського, на якому послідовно відтворені події 06.02.2025 року за участі ОСОБА_2 та відеореєстратора з службового автомобіля. На останньому зафіксовано факт керування ОСОБА_2 скутером зем мотошолома та момент зупинки його поліцейськими.

На відео з нагрудної камери поліцейського зафіксовано розмову поліцейського з водієм, роз`яснення прав останньому, неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, і на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою Алкотестера, і в медичному закладі, неодноразові відмови водія від проходження такого огляду. Зокрема на 5.35 хв першого файлу зафіксовано чітку відмову ОСОБА_2 «…не буду проходити огляд…», «… нічого не пив, чому маю проходити огляд…». Також зафіксовано пропозицію ОСОБА_2 поліцейському «мирно вирішити питання».

Таким чином, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.

При цьому суд не бере до уваги доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП з підстав керування скутером в умовах крайної необхідності, доставляючи ліки, медикаменти, як такі, що не підтверджені належними засобами доказування.

Крім того поведінка водія на місці зупинки транспортного засобу свідчила про його не бажання проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

До показань ОСОБА_2 та захисника щодо порушення права на захист та нероз`яснення прав та обов`язків водія суд ставиться критично, оскільки на відео чітко зафіксовано роз`яснення поліцейським права водію.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто йому було відомо про поставлене у провину правопорушення. Йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження такого огляду.

Щодо клопотання захисника про тповернення матеріалів для належного оформлення поліцейським, слід зазначити наступне.

Серед повноважень судді жоден нормативно-правовий акт не містить вказівки щодо правомочності судді на повернення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності на доопрацювання, проте КУпАП встановив обов`язок суду на стадії підготовчого провадження (ст. 278) встановити чи вірно складений протокол та матеріали до нього.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Керуючись саме цим принципом, законодавець визначив одним із завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення вирішення її у точній відповідності із законом (стаття 245 КУпАП).

Ні Конституція України, ні закони України, у тому числі КУпАП, не уповноважують суд приймати рішення про направлення адміністративної справи на дооформлення за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 284 КУпАП передбачає вичерпний перелік постанов, які можуть бути винесені органом (посадовою особою) у справі про адміністративне правопорушення:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП;

3) про закриття справи.

При цьому КУпАП не передбачено можливості винесення судом постанови про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в тому числі протоколу, на доопрацювання чи для належного оформлення.

Крім того, законодавством не передбачена процедура такого дооформлення чи доопрацювання матеріалів.

Вирішення усіх питань, необхідних для розгляду справи, та усунення недоліків, які перешкоджають розгляду справи (наприклад, недостатність доказів, неправильно оформлений протокол), відбувається на етапі підготовки справи до розгляду (стаття 278 КУпАП). Тому прийняття будь-яких інших постанов не ґрунтується на нормах закону.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги щодо змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, працівниками поліції дотримані вимоги щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів, тому ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним, та стяннути з останнього в користь держави судовий збір.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307-308 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

У задоволенні клопотання адвоката Винниченка Михайла Петровича, відмовити.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено 26 березня 2025 року.

Суддя Б. М. Журибіда