Справа № 504/4930/24
Номер провадження 3/504/98/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області ДПП НПУ відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

В провадження Комінтернівського районного суду Одеської області 29.11.2024 року надійшли матеріали з УПП в Одеській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 року головуючим суддею визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В.

Відповідно протоколу серії ЕПР1 №175796, складеного 17.11.2024 року рядовим поліції 2 взводу 1 батальйону УПП в Одеській області Крохмаль П.Ю., встановлено, що 17.11.2024 року близько 13 год 00 хв, Новомиколаївська дорога (Старокиївське шосе) за адресою: Одеська область, Одеський район, траса М-14 (Одеса-Мелітополь) 21-й км 700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова зафіксована на ПВР: 474893, 471649, 470414, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Протокол підписано ОСОБА_1 та поліцейським Крохмаль П.Ю.

Разом із цим, із протоколу серії ЕПР1 №175796 вбачається, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу не згоден, про що свідчить його особистий підпис.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМП «ООМЦПЗ» ООР від 17.11.2024 року, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, яке містить помітку про відмову від огляду ОСОБА_1 , проте його підпису на підтвердження зазначених обставин не містить.

В судове засідання 27.03.2025 року ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Бессчасна А.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій просили закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім іншого, 19.12.2024 року надали на адресу суду письмові пояснення щодо зазначених обставин.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що доказами даному провадженні, що надані суду працівниками поліції є:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175796;

-довідка про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

-довідка про отримання посвідчення водія;

-направлення на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2024, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

-оптичні носії, на яких наявні відео записи з місця пригоди.

Дослідивши зібрані посадовою особою докази, що наявні у провадженні, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновків про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У даному провадженні, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №175796, ОСОБА_1 , рядовим поліції 2 взводу 1 батальйону УПП в Одеській області ОСОБА_2 ставиться у провину саме відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після виявлення ознак такого уповноваженою особою.

При цьому, для визначення об`єктивної сторони даного правопорушення, суду, на підставі досліджених матеріалів провадження, слід встановити наявність однозначного та добровільного факту відмови особи від проходження огляду.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.12 розділу 2 Інструкції №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.9 розділу 2 Інструкції №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Протокол про адміністративне правопорушення, а також направлення на огляд водія, засновані на тому, що працівник поліції Крохмаль П.Ю., запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, отримав відмову від останнього на проходження огляду.

Разом з тим, з досліджених судом доказів, вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення є наслідком упереджених дій працівників поліції, оскільки того ж дня о 13 год. 05 хв відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3494946 від 17.11.2024 року. Після складання постанови серії ЕНА №3494946 від 17.11.2024 року поліцейський повідомив ОСОБА_1 про необхідність негайно проїхати до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки для перевірки оновлення військово-облікових даних. ОСОБА_1 не погодився з вказаною вимогою і попросив поліцейського надати пояснення з приводу підстав його доставки до ТЦК, оскільки облікові дані ОСОБА_1 обновлені у встановленому порядку. На вказану вимогу поліцейський, який зупинив ОСОБА_1 та склав постанову, попросив його від`їхати на більш зручне місце, щоб не заважати руху автотранспорту, де до нього підійдуть старші за званням патрульні, які повідомлять йому підстави його доставки до ТЦК.

ОСОБА_1 виконав вимогу патрульного, сів за кермо і переставив транспортний засіб на запропоноване патрульним місце. Більше з транспортного засобу ОСОБА_1 не виходив. З патрульними, які підійшли до нього після цього, він розмовляв не виходячи з транспортного засобу.

У патрульних, які підійшли до ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу на новому місці, один з патрульних представився, як ОСОБА_3 , і повторили вимогу про доставку ОСОБА_1 до ТЦК, водій запитав, чи затримують його для доставки до ТЦК? На це питання один з патрульних повідомив, що йому пропонують добровільно проїхати з патрульними до ТЦК.

ОСОБА_1 відмовився їхати до ТЦК і поставив вимогу про складання протоколу затримання, оскільки він знаходиться на роботі, несе відповідальність за транспортний засіб і вантаж та не може залишати їх без нагляду за своїм бажанням патрульні відмовилися складати протокол затримання, але не відпускали ОСОБА_1 та тривалий час наполегливо вимагали проїхати до ТЦК.

Після чергової відмови від складення протоколу затримання та наполягання на добровільному негайному відвідуванні ОСОБА_1 . ТЦК, патрульні висловили власне нерозуміння таких дій, зокрема під час розмови ОСОБА_1 було поставлене запитання: «Ви адекватний?», а потім запитання: «Ви точно нічого не вживали?».

ОСОБА_1 категорично відмовився від такого припущення і відразу запропонував патрульним: «Несіть «Драггер», я вам буду дуть тоді в «Драггер, еслі ви щось там подозрєваєте».

На цю пропозицію один з патрульних сказав: «Єсть ознаки що наркотичного, що алкогольного сп`яніння». Після нетривалої суперечки один з патрульних сказав: «Є відчуття, що ви знаходитесь в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. У вас поведінка, що не відповідає (нерозбірливо). Ви неадекватно реагуєте на цю ситуацію».

ОСОБА_1 заперечив твердження про неадекватну реакцію на ситуацію.

Після чого патрульні заявили: «Не можу вам нічого сказати... Пропоную проїхати в медзаклад, щоб здати аналізи... Пропонуємо пройти огляд у лікаря-нарколога в медзакладі... В ході спілкування було виявлено ознаки: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують. У нас є підстави запропонувати проїхати в медичний заклад (нерозбірливо) на стан сп`яніння. У нас є повноваження виявляти ознаки наркотичного або алкогольного сп`яніння, але функцію перевірити може або в медзакладі, або «Драгер». Так наяву я не можу перевірити, чи дійсно ви в стані сп`яніння, чи ні, це потрібно мати висновок лікаря» і таке інше.

Під час цієї розмови ОСОБА_1 ще раз запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а саме, у відповідь на чергове припущення патрульних запитав: «А провірить?». На що йому було дано відповідь: «У нас немає», а ОСОБА_1 перепитав: «Немає?».

З відеозапису о 14 год 17 хв чіткої відмови ОСОБА_1 про проведення огляду в медзакладі не чутно, вбачається лише розмова поліцейських між собою.

І тільки після спливу більш, ніж півтори години постійного спілкування, після повідомлення про подання скарги на гарячу лінію Національної поліції, заявили ОСОБА_1 про свої підозри щодо стану сп`яніння.

Після закінчення розмови, о 14 год 46 хв, рядовий поліції ОСОБА_2 склав відносно ОСОБА_1 протокол серії ЕПР1 № 175796 від 17.11.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

Крім того, у ОСОБА_1 також було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 і видано йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами НОМЕР_4 , про що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175796 від 17.11.2024р. було зроблено відповідний запис.

Після надання ОСОБА_1 копії протоколу його відпустили та дозволили продовжити рух за кермом транспортного засобу.

Так, судом в судовому засіданні від 27.01.2025 року досліджено інформацію, що знаходиться на оптичних носіях, що долучені до матеріалів справи, яка містить дані, щодо спілкування поліцейського ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відеозаписи ПВР 474893, 471649, 470414 об`єктивно відображають дійсні обставини справи, дані, щодо їх монтажу у суду відсутні.

Відтак, суд зазначає про відсутність умислу у ОСОБА_1 на вчинення вказаного правопорушення. Працівник поліції отримавши повідомлення від водія про згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, повинен був неухильно виконати свій обов`язок по забезпеченню проведення огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібраними в справі доказами об`єктивно не підтверджено той факт, що 17.11.2024 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ст.62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 245, 247, 251-252, 280-285, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Литвинюк