Справа № 133/1981/24
Провадження № 33/801/320/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О. Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бедіна С. М.

розглянув апеляційну скаргу адвоката Бедіна Сергія Михайловича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №883160 від 30 червня 2024 року, цього ж дня о 21.25 год. у Хмільницькому районі Вінницької області на автодорозі М-21 250 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда Діо», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у присутності свідків у встановленому законом порядку та у повному обсязі на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», тест 188, прилад ARMF 0321, результат позитивний 0,29‰. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Бедін С. М. оскаржує її в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржувану постанову винесеною за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, адвокат вказує, що у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, не доведено факту керування ним транспортним засобом та законності зупинки поліцейськими. Вказує, що транспортним засобом мопедом, ОСОБА_1 не керував, адже він був несправний та не міг експлуатуватися за призначенням, а працівники поліції під`їхали до нього коли той вів несправний мопед від домоволодіння майстра до свого помешкання. Фактичне «волочіння» несправного мопеда, який не міг використовуватися як транспортний засіб за цільовим призначенням для перевезення людей і (або) вантажу, неможливо віднести до керування ним, оскільки не рухався своїм ходом з використанням двигуна внутрішнього згорання чи за допомогою буксирування. Відповідно оскільки ОСОБА_1 фактично мопедом не керував, тому відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До того ж, з матеріалів справи не убачається, що ОСОБА_1 допустив 30 червня 2024 року будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, відповідно у нього був відсутній обов`язок виконувати усі наступні вимоги поліцейських, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами.

Також вказує, що УПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України як відповідачем під час розгляду справи №127/38073/24 за позовом ОСОБА_1 також не було надано жодних доказів на підтвердження факту керування останнім транспортним засобом, про що свідчить зміст мотивувальної частини рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, яким позовні вимоги задоволено та визнано протиправною постанову серії ЕНА №2511973 від 30 червня 2024 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрито.

Адвокат зазначає про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейськими не було забезпечено проведення огляду в закладі охорони здоров`я внаслідок незгоди ОСОБА_1 із встановленими результатами огляду за допомогою алкотестера.

Крім того, звертає увагу, що долучений до справи відеофайл не відповідає вимогам законодавства, не містить обов`язкових реквізитів, а тому є неналежним та недопустимим доказом.

Також вказує на порушення поліцейськими вимог законодавства щодо оформлення адміністративних матеріалів, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснені його права та обов`язки, а також не долучені письмові пояснення зазначених у протоколі свідків.

У апеляційній скарзі адвокат Бедін С. М. серед іншого також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Дане клопотання обґрунтоване тим, що ані ОСОБА_1 , ані його адвокат не були присутніми під час розгляду справи, а копію повного тексту постанови було направлено адвокату 03 березня 2025 року о 22.08 год. в електронному вигляді, тому, вважає, що строк підлягає поновленню.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Із матеріалів справи слідує, що постанова від 03 лютого 2025 року винесена Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, однак її копія отримана адвокатом у електронному кабінеті 03 березня 2025 року про що свідчить наявна у справі довідка про доставку електронного документу, а ОСОБА_1 направлена засобами поштового зв`язку лише 07 березня 2025 року, про що свідчить супровідний лист за вих. №133/1981/24/1945/2025.

Апеляційна скарга подана адвокатом Бедіним С. М. в інтересах ОСОБА_1 12 березня 2025 року згідно штемпеля вхідної кореспонденції суду за вхідним №2415/25-ВХ.

З огляду на вищенаведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо підчас розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п. 1.5 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. За відсутності доказів керування особою, яка притягується при обставинах, вказаних у протоколі, така особа в розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції і як наслідок не може нести відповідальність.

Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №883160 від 30 червня 2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Козятинська ЦРЛ» від 30 червня 2024 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння із виявленим результатом огляду у 0,29‰, а також відеозапису, з якого убачав керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, згідно встановленої законом процедури, ініціювання проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння допускається у разі зупинки транспортного засобу і встановлення фактичного керування ним водієм саме працівниками патрульної поліції, із фіксацією відповідних дій.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує із рапорту поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення під час несення служби за порушення правил дорожнього руху був зупинений транспортний засіб «Хонда Діо» без реєстраційного номера під керування ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки у присутності двох свідків за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ARRMF-0321», результат позитивний 0,29‰, тест №188. Відносно водія було складено протокол серії ААД №883160 за ст. 130 КУпАП, а також поліцейським винесено постанову за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно інформації з ІІПС «Армор» щодо ОСОБА_1 30 червня 2024 року винесена постанова серії ЕНА №2511973 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, - керування транспортним засобом «Хонда Діо», який був незареєстрований в установленому порядку.

Однак, як встановлено апеляційним судом, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року, яке набрало законної сили, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , скасовано постанову серії ЕНА №2511973 від 30 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капралом поліції Бондарюком О. М.; закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав належним чином не доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Хонда Діо», що становить об`єктивну сторону складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та, відповідно, не доведеним факт вчинення адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, долученим до справи відеозаписом зафіксована лише процедура проведення огляду на стан сп`яніння, проте ним не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, докази, на які посилався суд першої інстанції, не містять достатніх даних про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за обставин, зазначених у протоколі та постанові, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено, що він є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність .

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У зв`язку з викладеним, є розумний сумнів стосовно встановлених судом першої інстанції обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що передувало складанню протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бедіна Сергія Михайловича задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Бедіну Сергію Михайловичу строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бедіна Сергія Михайловича задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О. Ю. Береговий