Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені у постанові суду, не відповідають обставинам справи.

Вважає, що вина в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а ДТП виникла з вини іншого її учасника ОСОБА_2 , який нехтуючи правилами дорожнього руху, здійснив обгін його транспортного засобу у забороненому місці, чим створив аварійну ситуацію, що призвела до зіткнення автомобілів.

Переконаний, що його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з"явився, повторно.

Вирішуючи його клопотання про чергове відкладення розгляду справи у зв"язку із хворобою, апеляційний суд враховує те, що ним не долучено до поданого клопотання належних доказів про захворювання у зв"язку з чим подане клопотання

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/22932/24 Суддя в суді І інстанції Наумов С.В.

Провадження № 33/4815/237/25 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С. задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , з метою допущення до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Згідно п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1. ПДР України).

За п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

У розумінні пункту 10.3 ПДР України перестроювання це маневр, пов`язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах проїзної частини для руху в одному напрямку; під час перестроювання водій зобов`язаний переконатися, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод у русі учасникам дорожнього руху.

Судом встановлено, що 09.11.2024 року о 08 год. 55 хв., у м. Рівне, по вул. Грушевського, 77, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміну, під час зміни напрямку руху з метою перестроювання, не переконався, що це буде безпечним, не дав дорогу транспортному засобу «Dacia», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку він перестроювався, в наслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 10.3. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, місця зіткнення та характеру пошкоджень транспортних засобів і механіки їх виникнення, письмових пояснень учасників ДТП, наданих ОСОБА_2 пояснень у даному судовому засіданні, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 10.1, 10.3. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою і не викликаються сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

ОСОБА_1 , в порушення п.п. 10.1, 10.3. ПДР України, перед зміною напрямку руху, а саме виконуючи маневр перестроювання з правої смуги руху у ліву, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, зокрема, транспортному засобу «Dacia», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку ОСОБА_1 перестроювався.

При цьому, ОСОБА_2 рухався у лівій смузі, напрямку свого руху не змінював та у відповідності до п. 10.3. ПДР України мав перевагу у русі перед автомобілем ОСОБА_1 ..

Разом з цим, наявність у діях ОСОБА_2 можливих порушень ПДР немає правового значення, оскільки останній в цьому провадженні не обвинувачується у вчиненні будь-яких правопорушень, а отже вирішення питання про його винуватість у ДТП виходить за межі судового розгляду в даній справі.

Натомість винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні є доведеною поза розумним сумнівом.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 124, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 27 березня 2025 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.