Справа № 710/356/25
Провадження № 3/710/260/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , особу встановлено посвідченням УБД серія НОМЕР_1 , видане 05.12.2024, військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не відомі,

УСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №690342 від 05.03.2025 05.03.2025 близько 20.00 години ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в бік своєї дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини, ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час, дату та місце був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Згідност.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КпАП України (у редакції Закону № 3733-IXвід22.05.2024,якийнабравчинності 19.12.2024) передбачає, що адміністративним правопорушенням є вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Диспозиція ч.1ст. 173-2 КпАП України (у редакції Закону № 3733-IX від22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачає, що адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Об`єктивна сторона ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого (- ї), яка була завдана потерпілому.

Таким чином, обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Така обставина підлягає доведенню належними доказами.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п.3 ч.1 вказаного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Із копії письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 в ході спільного розпивання алкогольних напоїв, чоловік почав до неї приставати, а після відмови почав агресивно себе поводити, ображав нецензурною лайкою, штовхав, схопив за руки та штовхнув, внаслідок чого вона впала та вдарилась обличчям. Із копії письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вони з дружиною розпивали алкогольні напої, під час чого у них виник конфлікт та вони виражались один до одного нецензурною лайкою і донька викликала поліцію. Відомостей про завдання ОСОБА_1 шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 вказані пояснення не містять. Письмових пояснень ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Інших доказів, які б свідчили про завдання ОСОБА_2 шкоди психологічному здоров`ю внаслідок дій її батька, матеріали справи не містять.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що у протоколі зазначено зокрема «у присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в бік своєї дружини…, чим завдав психологічної шкоди дитині».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Із копій письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що конфлікт з дружиною продовжувався у будинку та донька викликала поліцію.

Аналіз положень ч.1 та 2 ст. 173-2 КУпАП та ч.4 ст. 269 КУпАП свідчать, що вчинення домашнього насильства відносно іншої особи у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи не утворює окремого складу адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ч.2 ст. 173-1 КУпАП, а малолітня чи неповнолітня особа може за таких обставин бути потерпілою у справі за статтею 173-2 або 173-6 КУпАП, вчиненого щодо іншої особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та лише фіксує факт правопорушення, проте не є беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого у ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом», належними та допустимими доказами вина останнього у вчиненні домашнього насилля щодо неповнолітньої доньки не доведена.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вина особи є недоведеною, а тому провадження у справі потрібно закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст173-2,п.1 ч.1 ст.247,п.3ч.1ст.284КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області.

Суддя О.В. Щербак