Справа №751/2421/25
Провадження №3/751/1003/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігів

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з даних протоколу не працевлаштована, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №046866 вбачається, що 11.03.2025 року близько 22 год 10 хв. громадянка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , учинила стосовно свого співмешканця громадянина ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 , вчинивши правопорушення повторно протягом року, за яке її було піддано до адміністративної відповідальності.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.173-2КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлена права в разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

Потерпілий ОСОБА_3 18.03.2025 року через канцелярію суду подав заяву, згідно якої просив закрити провадження по справі та не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності так як ані психічної,ані фізичної шкоди його здоров`ю нею не було завдано. Зазначив, що між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт на побутовому рівні. На даний час претензій до ОСОБА_1 не має.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, поширюється на ряд осіб, зокрема, і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї, а також ляпаси, стусани та штовхання.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В розпорядження суду в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення надано:протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №046866 від 11.03.2025 року; рапорт інспектора-чергового Чернігівського РУП Зомітєва В.Д. від 12.03.2025 року; пояснення ОСОБА_3 від 11.03.2025 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника; копію постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких інших прямих доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 психологічного та фізичного насильства стосовно ОСОБА_3 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.3 ст.173-2 КУпАП

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП, а відтак суд, з огляду на позицію потерпілої, позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, ч.3 ст.173-2,245,247,256,278,280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов