Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7469/24 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Номер провадження №33/4805/126/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 21 червня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07.05.2024 о 10 год 48 хв за адресою м.Житомир, вул.Гранітна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування відсторонений у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, однобічне та неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, зазначив, про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом. Також, вказав, що відеозаписом не зафіксовано його відмови від проходження відповідного огляду, роз`яснення йому процесуальних прав та суті правопорушення. Крім того, зауважив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення ним положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» надавали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Тому, вважає, що всі наступні вимоги працівників поліції він не зобов`язаний був виконувати, а складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними і допустимими доказами у справі. Звернув увагу, що лише під час складення протоколу у поліцейських виникла версія про тріщину в лобовому склі, як причину зупинки. Також вказав, що працівниками поліції не було вручено йому примірник протоколу про адміністративне правопорушення та не відсторонено від керування у визначений законом спосіб. Зауважив, що наявний у справі відеозапис не є належним доказом його вини, оскільки є неповним, фрагментарним та не містить повну відеофіксацію подій. Вважає, що суд розглянув справу поверхово та формально, не допитав свідка та вказав у постанові вулицю, відмінну від вулиці, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, де він керував транспортним засобом. Також звернув увагу, що його було неналежним чином повідомлено про розгляд справи, чим порушено його право на захист та справедливий суд.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що не був присутній під час розгляду справи, копію оскаржуваної постанови його захисник отримав в суді лише 27.11.2024 під час ознайомлення із матеріалами справи, про що свідчить заява.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Томашевський О.В. 19.02.2025, 05.03.2025 та 26.03.2025 до суду апеляційної інстанції не з`явились.

18.02.2025 ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням його захисника Томашевського О.В. на лікуванні. Цього ж дня адвокат Томашевський О.В. подав суду заяву з аналогічних підстав. Розгляд справи було відкладено на 05.03.2025.

05.03.2025 захисник Томашевський О.В. повторно надіслав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування ОСОБА_1 на лікуванні. Захисник додав довідку сімейного лікаря, яка не містила номера і дати видачі. Ця довідка не підтверджувала наявності об`єктивних обставин неможливості явки його підзахисного в судове засідання. Про причини своєї неявки захисник не вказав. Розгляд даної справи було відкладено на 26.03.2025.

25.03.2025 адвокат Томашевський О.В. втретє надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні в закладі Первинної медико-санітарної допомоги, лікування якого продовжено до 28.03.2025. Захисник додав довідку сімейного лікаря, яка не містить номера і дати видачі. Ця довідка не підтверджує наявності об`єктивних обставин, які б унеможливлювали явку його підзахисного в судове засідання. Вона також не підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно непрацездатний та не зміг з`явитися до суду з поважних причин. Крім того, захисник повторно не вказав про причини своєї неявки.

За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Томашевського О.В. не можна вважати поважними, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №695109 від 07.05.2024, вбачається, що ОСОБА_1 07.05.2024 о 10 год 48 хв по вул.Гранітна, 15, в м.Житомирі, керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений у встановленому законом порядку (а.с.1).

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №695109 від 07.05.2024 (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 07.05.2024 (а.с.3); копією постанови серії ДП18 №759952 від 07.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ним ст.125 КУпАП (а.с.5); рапортом поліцейського роти №1 БУПП в Житомирській області ДПП від 07.05.2024, зі змісту якого вбачається, що 07.05.2024 близько 10 год 48 хв за адресою: м.Житомир, вул.Гранітна, 15, за порушення п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.1 ПДР України було зупинено транспортний засіб Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у найближчому медичному закладі у лікаря, водій відмовився. Водію було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також ознайомлено з часом та місцем розгляду справи. Складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, винесено постанову за ст.125 КУпАП (а.с.4); відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських (а.с.6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Наявний в матеріалах справи відеозапис є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . Відеозапис проводився працівниками поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та є належним і допустимим доказом у справі.

З відеозапису вбачається, що у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, останньому неодноразово запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, проте виконати законну вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР. Останнього ознайомлено зі складеними відносно нього протоколом, постановою про порушення ПДР та іншими процесуальними документами. Від надання пояснень, отримання копії протоколу та постанови водій відмовився.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у частині відсутності у нього видимих ознак наркотичного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.

Відеозапис свідчить, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням водієм ПДР (п.31.1 наявна тріщина на лобовому склі), про що було проінформовано водія. Під час ознайомлення ОСОБА_1 із постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР у виді попередження, останній будь-яких заперечень щодо правомірності зупинки не виказував.

Доводи ОСОБА_1 щодо не роз`яснення йому прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються відеозаписом. З відеозапису також вбачається, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху. При цьому, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Також, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи судом у відсутність ОСОБА_1 . На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського про його контактний номер телефону для суду, особисто повідомив свій номер телефону, що свідчить про його згоду на отримання повідомлень на цей номер, а тому у даному випадку, довідка про доставку смс-повідомлення є належним доказом повідомлення особи про час і місце розгляду справи. Також, відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги, які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Підстав для виклику свідка ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 21 червня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич