ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7257/24 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження №33/807/413/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Куща Є.Є., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Куща Є.Є. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлений,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 23 червня 2024 року о 11 годині 14 хвилин в м. Запоріжжя, вул. Чарівна, поблизу буд. 127, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110247, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кущ Є.Є., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом під час розгляду справи порушені норми процесуального та матеріального права, не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, як наслідок висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що ОСОБА_1 не був зупинений співробітника поліції як водій транспортного засобу, оскільки знаходився в статусі пішохода, про що одразу зазначив поліцейським та зробив відповідний запис в протоколі. Отже, матеріалами справи не доведений факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_1 свою вини в інкримінованому йому правопорушенні заперечує, з процедурою перевірки на стан сп`яніння та її результатами не згоден, оскільки така процедура може бути виправдана лише у випадку перевірки водія транспортного засобу.

Звертає увагу суду, що на відеозаписах події відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозаписів, через що є неналежними доказами в справі.

Окремо зазначає, що акт медичного огляду, результат лабораторного дослідження та медичний висновок були долучені до матеріалів справи фактично за ініціативою суду та не були частиною матеріалів справи про адміністративні правопорушення від початку.

Просить постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2025 року скасувати, провадження в справі закрити.

Окрім вимог щодо скасування вказаної постанови суду, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 участі під час розгляду справи не приймав, оскільки мобілізований до лав Збройних Сил України, де і перебуває на теперішній час. Про існування оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 дізнався від державного виконавця 7 лютого 2025 року.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в судді першої інстанції відбувся за відсутності ОСОБА_1 . Копію оскаржуваного рішення останній отримав 7 лютого 2025 року, після звернення до суду з заявою.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити захиснику строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 січня 2025 року.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Кущ Є.Є. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс-повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Куща Є.Є., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Куща Є.Є., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 645378 від 23 червня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 червня 2024 року (а.с. 3);

- копією акта медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23 червня 2024 року №5984 (а.с. 13);

- копією результату імунохроматографічного дослідження сечі ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин від 23 червня 2024 року № 3162 (а.с. 14);

- копією результату аналізу токсикологічних досліджень методом тонкошарової хроматографії від 25 червня 2024 року № 107-110, 2196 (підтверджуюче дослідження) (а.с. 15)

- копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5984 від 23 червня 2024 року (а.с. 16);

- відеозаписом події ( обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги дотримані.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції, оскільки останній перебував в якості пішохода перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано, як службовий автомобіль працівників патрульної поліції здійснює патрулювання по проїзній частини дороги. Застосування поліцейськими проблискових маячків для зупинки транспортного засобу. Із обставин, зафіксованих відеозаписом події випливає, що під час виходу поліцейських з автомобілю, водій ОСОБА_1 вийшов із транспортного засобу та намагався покинути місце зупинки його автомобіля. На прохання поліцейського, водій призупиняється, надає для перевірки документи. Встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм, у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, слідує оголошення ознак сп`яніння. Зафіксована пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згода ОСОБА_1 на запропонований огляд. При цьому, ОСОБА_1 на прохання поліцейського замикає транспортний засіб із застосуванням автомобільного чип ключа та запитує поліцейського щодо підстав зупинки транспортного засобу. Також зафіксовані події і у медичному закладі, з яких убачається проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , складання лікарем медичного висновку.

Досліджений відеозапис засвідчує, що версія ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом, з`явилася вже після проходження ним медичного огляду, за результатами якого встановлено перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, з огляду на сукупність зафіксованих відеозаписом події обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі день та час.

Порушень щодо процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу, не виявлено.

Що стосується того, що на відеозаписах події відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення копії відеозаписів, через що він є неналежним доказом у справі, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Посилання сторони захисту на те, що акт медичного огляду, результат лабораторного дослідження та медичний висновок були долучені до матеріалів справи фактично за ініціативою суду та не були частиною матеріалів справи про адміністративні правопорушення від початку, не є слушними з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2024 року, дана справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП через не долучення до матеріалів справи медичного висновку №5984 від 23 червня 2024 року була повернута до Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, для належного оформлення.

Відповідно до рапорту Інспектора взводу № 1 роти 2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області на виконання вищевказаного рішення до матеріалів справи долучені акт медичного огляду, результат лабораторного дослідження та медичний висновок.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвоката Кущу Євгену Євгеновичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Куща Євгена Євгеновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/7257/24