Справа № 713/111/25
Провадження №3/713/354/25
ПОСТАНОВА

іменем України

28.03.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького районного відділу поліції ГУ НПУ у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого ,-

за ст. ст. 130 ч.1,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.01.2025 року, приблизно о 16:00 год., в с. Слобода- Банилів, Вижницький район, Чернівецької області, Т-2601 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає дорожній обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку відмовився , а також відмовився від проходження медичного огляду у присутності лікаря, що підтверджується лікарською довідкою №2.

Своїми діями, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 09.01.2025 року, приблизно о 15:34 год., непокору поліцейському СРПП, а саме відмовився виконувати законну вимогу , щодо проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння , після чого намагався втекти.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через СМС повідомлення.

Керуючись ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю можливим провести розгляд справи за відсутності, особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1,185 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів).

Непокора означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

У відео наданого до матеріалів справи , зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції та вимога їх пройти до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 втікає в лісосмугу від працівників поліції, на вимогу зупинитись він продовжує втікати до повного зупинення працівниками поліції та його затримання.

Таким чином аналіз наведених доказів вказує на наявність в діях порушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого: ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Крім того , відповідно до положень ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України N 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п. 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Вина у вчиненні інкримінованому йому правопорушення доведена поза розумним сумнівом наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст.185 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання №045038 від 09.01.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу на місці зупинки від 09.01.2025 року , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 09.01.2025 року, де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, направлення на огляд водія транспортного засобу від 09.01.2025 року до КНП Вижницької міської лікарні, для проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у лікувальному закладі , довідкою КНП Вижницької міської лікарні від 09.01.2025 року в якій вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився від проходження мед. огляду , відео з боді камери поліцейського.

Як вбачається з обставин справи та наявного в матеріалах судового провадження відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому, не скористався своїм правом на спростування інформації, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і протягом двох годин після складення відносно нього даного протоколу, самостійно не звернувся до відповідного закладу для проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим суд у відмові останнього вбачає ухилення від відповідальності.

Вказані дії останнього, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вивчивши матеріали справи, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст.185 КУпАП , доведена у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

Виходячи з викладеного приймаючи до уваги вказані обставини суд призначає ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП з застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком один рік . На думку суду саме такий вид та міра покарання будуть сприяти вихованню та не допущенню вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір .

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 124,122-4 ст. ст. 13, 16, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст.185 КУпАП з застосуванням ст.36 ч.2 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Вижницького районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК