Номер провадження: 33/813/174/25
Номер справи місцевого суду: 501/4403/24
Головуючий у першій інстанції Яковець Є. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Набурцької А.В, представника потерпілої сторони КНП «Чорноморська лікарня» - Бурикіної О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої сторони КНП «Чорноморська лікарня» - Солтика С. на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 31.10.2024 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Овідіополь Одеської обл., громадянина України, працює водієм в КНП «ООЦЕМД І МК ООР», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 31.10.2024 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу встановлено, що 06 жовтня 2024 року о 19:00 год керував автомобілем Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. В. Шума, 4 у м. Чорноморську Одеського району Одеської області, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб. внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (ролет), автомобіль отримав механічні пошкодження. ДТП без травмованих, чим порушив п. 10.9 ПДР України. за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник потерпілої сторони КНП «Чорноморська лікарня» - Солтик С. подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, а суд першої інстанції спрощено підійшов до розгляду справи не допитавши всіх свідків ДТП.

Просить постанову суду скасувати та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника потерпілої сторони Бурикіної О.Д., яка підтримала апеляційну скаргу, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Набурцької А.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду 06 жовтня 2024 року о 19:00 год ОСОБА_1 керував автомобілем Ford, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. В. Шума, 4 у м. Чорноморську Одеського району Одеської області, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (ролет), автомобіль отримав механічні пошкодження, ДТП без травмованих, чим порушив п. 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, були досліджені надані суду докази: протокол про адміністративне правопорушення; схема місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він рухався заднім ходом, коли ролет був відчинений, а під час руху він почав зачинятись; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких, коли під`їхав автомобіль ЕМД, вона почала відкривати ролет, а автомобіль почав рухатися, поки не вперся заднім верхнім стопом в ролет, який відкривався; витяг з бази поліції про реєстрацію події; відомості з реєстру про автомобіль, також допитана особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що пояснення свідка ОСОБА_2 суперечать поясненням свідка ОСОБА_3 щодо визначальної обставини: був ролет зачиненим, чи відчиненим, коли ОСОБА_1 рухався заднім ходом, заїжджаючи у відділення ЕМД лікарні? Будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

З урахуванням викладеного, районний суд дійшов висновку, що досліджені судом докази у їх сукупності не свідчать безсумнівно про винуватість ОСОБА_1 . Так, з показань свідка ОСОБА_3 вбачається невинуватість водія, тоді як його винуватість підтверджується лише показаннями іншого свідка ОСОБА_2 .

Однак апеляційний суд критично ставиться до таких тверджень суду першої інстанції, оскільки водій ОСОБА_3 не був безпосереднім очевидцем при ДТП, яке відбулося 06.10.2024.

Крім того, судом першої інстанції не були допитані інші свідки, які були очевидцями ДТП, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З метою допиту безпосередніх свідків ДТП судом апеляційної інстанції задоволено клопотання представника потерпілої сторони про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В суді апеляційної інстанції представник наполягала на допиті тільки свідка ОСОБА_4 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює медичною сестрою в КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР. 06.10.2024 вона чергувала у відділення екстреної медичної допомоги. Ролет опускається одразу після того, як машини виїжджають з лікарні, оскільки на вулиці прохолодна погода у цей період року. Піднімається ролет перед початком заїзду машини шляхом натискання на відповідну кнопку. У той день вона бачила як медсестра ОСОБА_2 почала відкривати ролет, а автомобіль екстреної медичної допомоги під керуванням ОСОБА_1 почав заїжджати заднім ходом і зупинився лише коли вперся в ролет, який ще повністю не піднявся.

Вказані покази повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_2 .

За своєю конструкцією стаття 124 КУпАП є бланкетною, а відтак визначає, що при розгляді такої категорії справ, судам необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що належним чином судом першої інстанції, з урахуванням позиції викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто уваги не було.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно приписів ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають можливість провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За вказаних обставин, оцінюючи вище наведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі належними доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, а тому апеляційний суд приходить до висновку, щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_1 здійснив дії, відповідальність за які, передбачена ст. 124 КУпАП, та мали місце 06.10.2024 року. Таким чином на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з причин, не залежних від суду, у зв`язку із чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

При цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є нереабілітуючою ознакою, інакше провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягало б закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої сторони КНП «Чорноморська лікарня» - Солтика С. задовільнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 31.10.2024, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов