Справа №333/1246/25
Провадження №3/333/901/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участю захисника Соколовського В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді співробітника військової частини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2025 року, о 23 год. 36 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вул. Автозаводській, 11 в м. Запоріжжі, у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку: на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу «Аlcotest Drager 6820» (результат 0,36 ‰).

10.02.2025 року справа відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з Управління патрульної поліції Запорізької області надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав та пояснив, що 26.01.2025 року він дійсно керував транспортним засобом при викладених у протоколі обставинах. Це була службова необхідність, так як він був змушений відвезти співробітницю на пункт управління. Його зупинили співробітники поліції та, провівши огляд на місці зупинки транспортного засобу за його згодою, встановили алкогольне сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що напередодні після виконання бойового завдання він вживав алкогольні напої, але на момент керування вважав, що абсолютно тверезий та був впевнений, що огляд на стан сп`яніння нічого не покаже. З виявленими у нього поліцейськими ознаками сп`яніння він погодився, поїхати до медичного закладу не було часу.

Також ОСОБА_1 просив суд не застосовувати до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки з виконанням службових обов`язків він постійно використовую транспортний засіб, а позбавлення його такого права суттєво вплине на ефективність підрозділу в цілому.

Захисник ОСОБА_2 підтримав свого підзахисного, просив суд не накладати на останнього стягнення у вигляді позбавлення права та застосувати вимоги ст.69 КК України.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи й твердження ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231120 від 27.01.2025 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними результату спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820» № ARНJ-0299 від 26.01.2025 року, згідно яких тест на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є позитивним і складає 0,36‰;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота; вираженого тремтіння пальців рук; поведінка, що не обстановці, було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Результат позитивний 0,36‰, з чим ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом в акті огляду;

- даними довідки УПП в Запорізькій області щодо відсутності у ОСОБА_1 повторності притягнень до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП;

- даними відеозапису (відеофайл «ЕПР1 №231120») з нагрудної камери поліцейського, дослідженим під час судового розгляду, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . В ході спілкування поліцейським виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погоджується. За результатами огляду встановлено позитивний результат 0,36‰. ОСОБА_1 погодився із вказаним результатом (час відеозапису 0:06:50).

Досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також дані оглянутого у судовому засіданні відеозапису підтверджують, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 26.01.2025 року перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом «Land Rover Range Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 були зазначені працівником поліції у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме: водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особою у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження стосовно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху за ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння.

Щодо клопотання ОСОБА_1 та його захисника про незастосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та застосування вимог ст.69 КК України, суд дійшов до такого.

Санкція статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, санкція статті в цій частині не передбачає альтернативи, а тому відсутні підстави, визначені законом, для задоволення клопотання та незастосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Застосування ст.69 КК України також не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення і призначення адміністративного стягнення регулюється главами 3-4 Розділу №ІІ цього Кодексу.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод