Справа№ 953/5567/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., за участю представника митниці Тупікової О.О., представника правопорушника Пашкевич І.А., розглянувши в режимі відео-конференції справу про порушення митних правил, яка надійшла від Харківської митниці Державної митної служби України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , закордонний паспорт № НОМЕР_2 виданий органом 5610, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2023 гр. України ОСОБА_1 на транспортному засобі MERCEDES р.н. НОМЕР_3 в зоні діяльності митного поста «Устилуг» Волинської митниці ввіз на митну територію України легковий транспортний засіб BMW 328, VIN: НОМЕР_4 .

При цьому, гр. ОСОБА_1 надав митному органу декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023, де в розділі 6 «Отримувач» вказано: Благодійна організація «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» (, м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 37, оф. 2а), в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено: транспортний засіб: VIN: НОМЕР_4 .

Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил спільно з відділом внутрішньої безпеки Харківської митниці були проведені перевірочні заходи, у ході яких на адресу БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» листом від 07.05.2024 №7.14-4/20-01/14/3239 направлений запит щодо підтвердження факту надходження на адресу організації зазначених транспортних засобів та факту видачі документів щодо сприяння їх ввезенню на митну територію України уповноваженими особами від БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» як гуманітарної допомоги для забезпечення потреб Збройних сил України.

Листом від 08.05.2024 №0502/ЗГ/24-в БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» повідомила Харківську митницю, що не є одержувачем транспортного засобу BMW 328, VIN: НОМЕР_4 , та не надавала звернення керівнику Львівської обласної ВЦА голові Львівської ОДА Козинському М.З. щодо сприяння ввезенню цього транспортного засобу на митну територію України гр. ОСОБА_2 , для доставки як гуманітарної допомоги для задоволення потреб ЗСУ через пункт пропуску «Устилуг».

Згідно Висновку експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 23.04.2024 №1460 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження №0001178, середня ринкова вартість ввезеного транспортного засобу BMW 328, VIN: НОМЕР_4 становить 371240,04 грн.

Таким чином, в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачається порушення митних правил, а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, а саме декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023.

Згідно інформації, яка міститься у розділі «Провадження у справах про порушення митних правил» АСМО «ІНСПЕКТОР» встановлено, що відносно гр. ОСОБА_1 . Львівською митницею був складений протокол про порушення митних правил №1445/20900/23 за ч.1 ст. 483 МК України, в результаті розгляду вказаної справи гр. ОСОБА_1 Галицьким районним судом м. Львова 01.02.2024 був визнаний винним у скоєнні даного порушення, Львівським апеляційним судом постанову Галицького районного суду м. Львова залишено без змін.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 483 МК України.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, справа розглядається за його відсутності.

Представник правопорушника адвокат Пашкевич І.А. в судовому засіданні вказала, що термін притягнення до відповідальності, та ринкова вартість ввезеної автівки розрахована в Україні як середня, а відомості про її вартість необхідно брати з МД.

Представник митниці Тупікова О.О. в судовому засіданні просила притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та призначити стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення,

передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 150 до 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 №1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності та підлягають взяттю в установленому порядку на облік в Збройних Силах, правоохоронних органах, інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, або в інших суб`єктах, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою

митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відподальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що автомобіль BMW 328, VIN: НОМЕР_4 ввезено на територію України на підставі Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023, заповнено та підписано ОСОБА_1 , копії реєстраційного документу на вказаний транспортний засіб.

Відповідно Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у графі 6 «Отримувач» зазначено БО «БФ «ХАРКІВ З ТОБОЮ» , у графі 7 «Фактичне місце призначення розвантаження вантажу» вказано м. Рівне.

Втім, згідно листа Благодійної організації «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» вказано, що у відповідь на лист № 7.14-4/20-01/14/3239 від 07.05.2024 повідомляють, що: 1) БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» НЕ Є одержувачем транспортних засобів, ввезених на митну територію України в якості гуманітарної допомоги, перелік яких наведено у додатку до листа; 2) БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» НЕ НЕДАВАЛА звернення керівнику Львівської обласної ВЦА голові Львівської ОДА ОСОБА_3 щодо сприяння ввезенню на митну територію України транспортних засобів НІБИТО уповноваженими особами від БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» для доставки цих транспортних засобів. Додатково повідомляють, що БО «Благодійний фонд «ХАРКІВ З ТОБОЮ» не співпрацює з особами, які вказані перевізниками транспортних засобів.

За вказаних обставин, факт порушення митних правил ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення: висновком заступника начальника Управління начальника ВПС ПМП УБК та ПМП Харківської митниці Гриценко С. (а.с. 1-3), протоколом про порушення митних правил № 0017/80700/24 від 15.05.2024 (а.с. 4-6); доповідною запискою (а.с. 7-8), листами (а.с. 9-17), супровідним листом (а.с. 18), копією декларації (а.с. 19), копією реєстраційного документу на ТЗ (а.с. 20), копія звернення (а.с. 21), листом з додатками (а.с. 22-25); відповіддю на лист (а.с. 26), листами (а.с. 27-28), копією висновку експерта №1460 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 23.04.2024 (а.с. 29-120); листами (а.с. 121-124); конвертом (а.с. 125); листами (а.с. 126-128); роздруківкою з АСМО «Інспектор» (а.с. 129); листами (а.с. 130-131); повісткою (а.с. 132); доповідною запискою (а.с. 133-135); протоколом опитування ОСОБА_4 (а.с. 136-142); листами (а.с. 143-146).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Поряд з цим, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення досягає більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха поти Іспанії», параграфи 29-30) Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (параграф 32 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, а саме останній вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (постанова Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2024 (справа №461/27/24, провадження №3/461/126/24), яка набрала законної сили 20.03.2024).

Посилання захисника про визначення ціни ТЗ висновком експерта, а не вартістю, яка зазначена в митній декларації суд вважає необгрунтованим, оскільки вказану МД з її вартістю надано не було, та висновок експерта не спростований.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ст. 247 КУпАП ). Дана норма є імперативною.

З матеріалів справи вбачається, що 25.12.2023 на адресу Харківської митниці надійшов лист від СУ ГУНП в Харківській області, а справа на адресу суду спрямована 21.06.2024, тобто строк накладення адміністративного стягнення не сплинув. Посилання захисника на допит ОСОБА_1 в СУ ГУНП в Харківській області в 2023 році, з якого необхідно відраховувати вказані строки, суд вважає необгрунтованими, оскільки митний орган 12.12.2023 звернувся з листом на адресу БО «БФ «ХАРКІВ З ТОБОЮ», але листом останнього митному органу відмовлено у наданні інформації та документів, та повідомлено про наявність внесення відомостей до ЄРДР (вказаний лист отримано митницею 15.12.2023), у зв`язку з чим митниця звернулась з листом на адресу СУ ГУНП в Харківській області 21.12.2023.

За вказаних обставин, матеріали справи містять відомості щодо строків накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим, судом

відмовлено в задоволенні клопотання захисника про витребування доказів.

Таким чином, приведеною сукупністю доказів в повному обсязі доведена вина правопорушника в порушенні митних правил передбачених ч. 2 ст. 483 МК України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд керується насамперед вимогами ст. 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що предмет порушення митних правил не вилучався, його місцезнаходження не встановлено, та його вартість згідно Висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 23.04.2024 № 1460 за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи становить 371240,04 грн. (а.с. 119).

Відповідно до ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Таким чином, оскільки товар не вилучався, суд позбавлений можливості застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 483 МК України, в частині конфіскації предметів порушення митних правил.

Враховуючи вищевказане, тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення, враховуючи ст. 58 Конституції України, у виді штрафу в розмірі 150 % вартості товару, що складає 556860 грн. 06 коп. без конфіскації предмету порушення митних правил.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 283, 284 КУпАП, 483, 527-529 МК України-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 150 відсотків вартості товару, що становить 556860 (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят) гривень 06 коп. без конфіскації предмету порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),

рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в Харківському апеляційному суді, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Г.А. Зуб