Справа № 720/602/25
Провадження №3/720/224/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Павлінчук С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що вона 08.01.2025 року о 16 годині 00 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Мамалига» здійснила спробу незаконного перетину державного кордону, зокрема на в`їзд в Україну надала для перевірки паспорт громадянки Ізраїлю на ім`я « ОСОБА_2 », чим своїми діями порушила вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», п.п.1 п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N57.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, з невідомих для суду причин будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Такі дії із суб`єктивної сторони можуть бути вчинені лише із прямим умислом.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №000087Е від 08.01.2025 року ОСОБА_1 обвинувачується за спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через Державний кордон України та надання для перевірки паспорта громадянки Ізраїлю.

В судовому засіданні не було зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно ст.17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці,в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є громадянкою України, а також громадянкою Ізраїлю, що підтверджується копією паспорту громадянки Ізраїлю на ім`я « ОСОБА_2 ».

При цьому суд враховує, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.

Відповідно до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль», пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно п.п.12, 14 ч.1 ст.1 вищевказаного закону передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 при перетині кордону на виїзд з України пред`явила дійсний паспорт громадянки Ізраїлю на ім`я « ОСОБА_2 », який їй належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство») та визнаний Україною.

Доказів на спростування вказаних обставин суду не надано і у справі не міститься.

Таким чином, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст.12 Закону України «Про державний кордон України», ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції» Про громадянство» ратифікованої Україною.

Положення п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Доказів того, що ОСОБА_1 в`їжджаючи в Україну та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянки Ізраїлю, діяла з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, судом не зібрано.

Згідно ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому суд вважає що особа порушення вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не допускав, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.204-1 ч.1, 221, 247, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Сергій ПАВЛІНЧУК