Справа №345/1085/25
Провадження № 3/345/313/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , який працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою м.Калуш, вул. Л.Українки, 15, громадянку України, за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Куликом З.Б. складено протокол про адміністративне правопорушення №342, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи продавцем у магазині «Ябко», вчинив порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО; невидачу розрахункового документа встановленого зразка; чим порушено п.1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на електронну пошту суду письмові заперечення, в яких просив розгляд справи провести у його відсутності. ОСОБА_1 зазначив, що не підтверджує обставини, викладені в протоколі, таким чином не визнає своєї вини. Вважає висновки, викладені у протоколі, безпідставними. ОСОБА_1 вказує, що протокол не містить відмітки про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, особі, яка притягується до відповідальності. Також протокол не містить суті порушення, за наслідком якого було складено вказаний протокол. Працівники податкового органу фактично послались на норму, не описавши порушення взагалі. Тим самим право на захист ОСОБА_1 порушено, оскільки об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення невідома. Протокол не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу та про те, що йому роз`яснено права та обов`язки і надано можливість надавати пояснення. ОСОБА_1 зазначає, що ці недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення є суттєвими порушеннями вимог КУпАП і вони не дозволяють суду здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи та прийняти законне рішення.

Також в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області не зібрало доказів, які б підтверджували подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, а саме до протоколу не долучено пояснень свідків, понятих, фото та відеоматеріалів, копії чеків тощо. Відповідні твердження контролюючого органу, що містяться в акті фактичної перевірки і в протоколі про адміністративне правопорушення, відображають лише позицію однієї із сторін контролюючого органу, тому не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях особи вини.

ОСОБА_1 припускає, що підставою для складання оскаржуваного протоколу стала розрахункова операція, яка була ініційована податковим органом, а саме: продаж чохла для навушників, навушників та чохла для телефону на загальну суму 5847,00 грн. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 342 вказана вище розрахункова операція відбулася 27.02.2025 о 19.13 год.

ОСОБА_1 зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки податківцями була здійснена контрольна розрахункова операція та виданий розрахунковий документ встановленого зразка № dsj21bntcNo, де зазначається час видачі фіскального чеку. Згідно з фіскальним чеком № dsj21bntcNo від 27.02.2025, покупка була фіскалізована відповідно до вимог чинного податкового законодавства о 18.55 год. 27.02.2025 (фіскальний чек додається).

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю у його діях вкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за що порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст.ст.254-256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Водночас, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , то в ньому наведено загальний перелік порушень, тоді як не розкрита суть адміністративного правопорушення. Зокрема, фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містить конкретних обставин, в чому воно полягає, які саме які товари та коли він реалізував з порушенням правил торгівлі і розрахунків. Відсутність таких обставин є грубим порушенням права особи на захист, оскільки не вказує на конкретні її дії, які розцінюються представниками державної влади як правопорушення. Також, ці порушення не дають суду можливості перевірити обставини та ідентифікувати, чи стосується цей протокол порушень, зазначених в акті фактичної перевірки, який додано до протоколу.

Таким чином, в протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення, що не дає суду можливості перевірити обставини його вчинення, а тому він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити, як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Щодо долученого до матеріалів справи акту (довідки) фактичної перевірки №090276 від 04.03.2025 року, то у своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, вищевказаний акт не може слугувати єдиним і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 , в той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні. Долучений до матеріалів справи фіскальний чек (Х-звіт, сформований 27.02.2025 о 19.04 год.) не дає суду жодної інформації стосовно вчинення чи невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з фіскальним чеком № dsj21bntcNo від 27.02.2025, який надано ОСОБА_1 , покупка чохла для навушників, навушників та чохла для телефону на загальну суму 5847,00 грн. була фіскалізована о 18.55 год. 27.02.2025, що суперечить даним, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті перевірки.

Суд також звертає увагу на те, що твердження ОСОБА_1 про те, що протокол не містить відмітки про роз`яснення йому прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, особі, не підтвердилося в судовому засіданні. П протоколі про адміністративне правопорушення № 342 від 04.03.2025 зазначено, що після ознайомлення зі змістом протоколу ОСОБА_1 відмовивася від підпису та отримання другого примірника, про що є підписи інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суддя тлумачить сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя