Справа № 638/2433/25
Провадження № 3/638/1454/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11 лютого 2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227539 від 22.01.2025, водій ОСОБА_1 22.01.2025 о 15:07 год. за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, с. Артемівка, вул. Камишева, 13, керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. На місці зупинки транспортного засобу водію було запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження тест на встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що водій у встановленому законом порядку відмовився під запис бодікамери тескар 280/330, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив справу розглянути за його відсутністю, оскільки є військовослужбовцем і на теперішній час виконує обов`язок щодо захисту України на бойових позиціях.

Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Волков І.М. подав заперечення щодо протоколу, в яких зазначив, що на час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, ознак алкогольного сп`яніння не мав. Зазначена у протоколі ознака «млява мова» не є ознакою алкогольного сп`яніння згідно з чинним законодавством, а є особливістю мовлення ОСОБА_1 , яка зумовлена природними вадами та отриманою під час військової служби контузією. Оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, в його організмі взагалі були відсутні залишки спирту, що підтверджено відповідним висновком судово-медичної експертизи, тому у нього не було і не могло бути запаху алкоголю з порожнини рота. Зазначив, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки була зумовлена незаконною вимогою працівників поліції пройти огляд за відсутності підстав для цього, а також суттєвими порушеннями порядку направлення водія на огляд, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому направити його на огляд з метою визначення стану сп`яніння може лише уповноважений представник ВСП. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 вказував поліцейським, що зупинка транспортного засобу не мала правових підстав. Оскільки зупинка не була законною, тому усі отримані в подальшому докази є недопустимими. У зв`язку з викладеним просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227539 від 26 січня 2025 року долучено наступні докази: відеозапис зі стаціонарного відеореєстратора, відеозапис з нагрудного портативного відеореєстратора 280/330; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 січня 2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 січня 2025 року; рапорт інспектора ІВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Олександра Пилипченка від 22.01.2025.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений екіпажем поліції. При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з дотриманням Правил дорожнього руху України, зупинку транспортного засобу здійснив відповідно до вимог ПДР України. Працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 підставу зупинки транспортного засобу, передбачену ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», і наявність такої підстави з відеозапису не встановлено.

В подальшому, під час перевірки документів ОСОБА_1 повідомив правоохоронцям, що є військовослужбовцем. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та мляву мову, у зв`язку з чим висунув вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився, після чого було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку зафіксованим у протоколі та на відеозапису обставинам, судом виходить з наступного.

Щодо зупинки транспортного засобу.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Досліджені в судовому засіданні відомості відеозапису зі стаціонарного відеореєстратора свідчать про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався та зупинився з дотриманням ПДР України, жодних порушень ПДР України на цьому відеозапису не зафіксовано, що свідчить про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу на підставі п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Підстав зупинки транспортного засобу працівники поліції ОСОБА_1 не повідомили. Матеріали справи не містять доказів, що існували обставини, передбачені п. 2-10 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», які би надавали право зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того, у рапорті поліцейського від 22.01.2025 року не зазначено, на якій законній підставі було зупинено автомобіль. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тому суд не може самостійно збирати та витребувати докази, оскільки такими діями буде перебирати на себе функцію обвинувачення, що суперечить принципу змагальності, диспозитивності та безсторонності суду.

Таким чином, судом встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами наявності хоча б однієї з передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави, яка би надавала право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

На переконання суду, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, можливість та доцільність застосування якої у провадженнях у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП підтверджена постановою Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі № 635/4159/24.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що передувала складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, були відсутні підстави для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, тому всі докази у справі, отримані після такої зупинки необхідно вважати недопустимими (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015).

Щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Щодо такої ознаки, як млява мова, суд зазначає, що вона не є ознакою алкогольного сп`яніння відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Зазначеною Інструкцією визначено, що ознакою алкогольного сп`яніння є «порушення мови», а не «млява мова». При цьому, порушення мови, як ознаки алкогольного сп`яніння, на відеозапису у ОСОБА_1 не зафіксовано. Суд зазначає, що млявість мови може бути особливістю мовлення та темпераменту ОСОБА_1 , проте не ознакою сп`яніння. Крім того, на ця особливість у ОСОБА_1 може бути зумовлена проходженням військової служби та отриманням контузії, про що зазначила у поясненнях від 26.03.2025 року свідок ОСОБА_2 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиві покази.

Враховуючи положення ст. 7 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, суд не вправі визнавати за ознаку алкогольного сп`яніння млявість мови ОСОБА_1 , яка не є такою ознакою відповідно до вимог Інструкції № 1452/735, а є лише особливість (характерною ознакою) мовлення ОСОБА_3 .

Інша ознака алкогольного сп`яніння, зазначена у протоколі, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не може бути підтверджена жодним доказом, окрім як пояснення свідків, яких залучено не було. Оскільки ця ознака не може бути підтверджена або спростована жодним із доказів у справі, тому вона є повністю суб`єктивною та залежить від уявлення та сприйняття реальності поліції, який направляв ОСОБА_1 на огляд, у зв`язку з чим її існування піддається розумному сумніву. Враховуючи ту обставину, що у ОСОБА_1 не було встановлено наявність будь-якої іншої ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), суд приходить до висновку, що зазначена у протоколі ознака «запах алкоголю з порожнини рота» не підтверджена жодним доказом, тому в силу презумпції невинуватості вважається недоведеною.

При цьому, відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 81-2025, який долучено стороною захисту, відповідно до якого 22.01.2025 о 17:25 год. проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено, що барбітурати, морфін, кодеїн, папаверин, опій, кокаїн, ефедрон, промедол, метиловий, етиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено.

Щодо законності вимоги пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння.

Враховуючи, що наявність передбачених чинним законодавством ознак алкогольного сп`яніння на час направлення ОСОБА_1 на огляд, не знайшла свого підтвердження в наявних в матеріалах справи доказах, тому суд приходить до висновку, що вимога інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Пилипенка О.С. не була законною, оскільки підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд були відсутні.

Щодо дотримання порядку направлення особи на огляд з метою визначення стану сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного сп`яніння має інше правове регулювання.

Так, згідно з ч. 2, 3 ст. 266-1 КУпАП Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32.

Згідно з п. 4 Порядку № 32 огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах.

Огляд проводиться: уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку (п. 5 Порядку № 32).

Відповідно до п. 3 Порядку № 32 огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Враховуючи, що поліцейським було відомо про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується відомостями відеозапису та змістом протоколу, останні були зобов`язані керуватися ст. 266-1 КУпАП та викликати представника ВСП для направлення ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану сп`яніння.

З невідомих причин працівники поліції зазначену вимогу закону не виконали та самостійно направили ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану сп`яніння, чим допустили суттєве порушення встановленого законом порядку направлення водія на огляд з метою визначення стану сп`яніння.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Щодо правомірності відмови від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння.

Враховуючи сукупність встановлених під час судового розгляду обставин, а саме не підтверджену належними та допустимими доказами наявність ознак алкогольного сп`яніння, як наслідок незаконну вимогу працівника поліції пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння (за відсутності підстав для огляду), тверезий стан ОСОБА_1 , підтверджений медичним висновком, суттєві порушення направлення на огляд водія, а саме направлення військовослужбовця ОСОБА_1 на огляд неуповноваженою особою, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати незаконну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та правомірно відмовився виконувати незаконну вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, які склалися на той час.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 22.01.2025 о 15:07 год. за адресою: АДРЕСА_1 , не допустив порушення вимог п. 2.5. ПДР України, відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 251-252, 256, 266, 278, 280, 283-284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка