Єд. унік. № 243/1696/25
Провадження № 3/243/1156/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, місце роботи: ФОП 3 гр., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АБА №010032 від 18.02.2025 року зазначено, що 18.02.2025 року о 21-30 год. в Донецькій обл., м. Слов`янськ, провул. Богомольця район буд. 68 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Toyota н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest на місці зупинки т.з. відмовилась. Огляд проводився в наркології м. Слов`янська, де водій згідно висновку №107 від 18.02.2025 року відмовилась від здачі біосередовища (сечі, крові). Від керування т.з. водія відсторонено, авто припарковано без порушень ПДР України. Проводилась відеофіксація на боді камеру Motorola Solutions VB400. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України та скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25.03.2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Дьяченка О.В. до суду надійшло письмове заперечення проти протоколу АБА №010032 від 18.02.2025 року, в якому він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що залучений БПП відеозапис з назвою «signal-2025-02-19-064430_003» достовірно не можливо ідентифікувати, а ні марку автомобіля, а ні його державний номер в наслідок поганої якості. Хронометр на відеозапису відсутній, а тому встановити в який саме день та час зроблений відеозапис не можливо. Поліцейським порушений порядок/процедура проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлений ч. 2 ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відеозапис «export-b4iyt» містить 18 епізодів продування ОСОБА_1 газоаналізатора Драгер 6820 18.02.2025р. О 22 годині 05 хвилин 00 секунд поліцейський пропонує проїхати до наркології для проходження огляду. На питання поліцейського чи буде ОСОБА_1 на місці продувати, остання відповідає погоджується і дує в газоаналізатор 13 раз о 22 годині 05 хвилин 03 секунди. Потім продуває 14 раз з 22 годині 06 хвилин 46 секунди до 22 години 06 хвилин 49 секунд (тривалість 3 секунди). Відеокамера не направлена безпосередньо на ОСОБА_1 , але чутно звуки використання газоаналізатора 15 раз о 22 година 07 хвилин 02 секунди (тривалість встановити не можливо). Відеокамера не направлена безпосередньо на ОСОБА_1 але чутно звуки використання газоаналізатора 16 раз о 22 година 07 хвилин 37 секунди (тривалість встановити не можливо). Відеокамера не направлена безпосередньо на ОСОБА_1 але чутно звуки використання газоаналізатора 17 раз о 22 година 08 хвилин 00 секунди (тривалість встановити не можливо). Після чого працівник поліції пропонує проїхати до наркології, на що ОСОБА_1 відповідає, що не відмовлялась проходити огляд на місці (час на відеозаписі 22 година 08 хвилин 23 секунди). Потім ОСОБА_1 продуває 18 раз газоаналізатор з 22 годині 08 хвилин 35 секунди до 22 години 06 хвилин 43 секунд (тривалість 8 секунд). Після чого поліцейський висунув вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я. Жодного з 18 разів використання газоаналізатора поліцейський не показує табло газоаналізатора та результати, а ні на бодікамеру, а ні ОСОБА_1 . До матеріалів справи не залучені роздруківки 18 тестів зроблених ОСОБА_1 . Між тим дослідивши відеозапис можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 не відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів 18 разів. Результати тестів не залучені поліцейськими до матеріалів справи. Безпосередньо табло газоаналізатора після продування тесту ОСОБА_1 поліцейський жодного з 18 разів не демонструє, а ні ОСОБА_2 , а ні на відеокамеру. Окрім того, адвокатом звернено увагу суду, що від БПП отримана копія керівництва з експлуатації Драгер 6820. Відповідно до якого в розділі 3.4.2. керівництва зазначено що газоаналізатор Драгер 6820 містить можливість активації вручну відбору проби у особи, що перевіряється якщо він не може забезпечити необхідний мінімальний об`єм видиху, що не було виконано поліцейськими. Дослідивши відеозапис «export-b4iyt» можливо встановити, що спочатку медична сестра ОСОБА_3 , а потім лікар-нарколог ОСОБА_4 висувають вимогу ОСОБА_1 здати виключно біологічне середовище сечу (час на відео 22год26хв, 22год31хв, 22год32хв, 22год33хв). ОСОБА_1 не відмовляється здати сечу, бере ємкість та заходить до туалету (22 год 41 хв). У 22 год 45 хв ОСОБА_1 повідомляє, що в неї не виходить здати сечу, вона не може. Медична сестра ОСОБА_3 та лікар-нарколог ОСОБА_4 вимагають ОСОБА_1 неодноразово пити воду та йти на вулицю мерзнути, щоб вона захотіла у туалет тобто діяти на їх власний розсуд, що не передбачено Інструкцією. Після повідомлення ОСОБА_1 через 15 хвилин пиття води та замерзання, що вона все одне не бажає у туалет о 22 год 31 хв, 22 год 33 хв, 22 год 55 хв лікар-нарколог ОСОБА_4 висуває вимогу ОСОБА_1 здати біосередовище кров. При цьому здавати інші передбачені пунктом 12 IV Інструкції біосередовища слину та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук Пахомовій І.А. лікарем-наркологом взагалі не пропонується.

У зв`язку з чим, просив закрити провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Дьяченко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вищезазначені письмові заперечення та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні.

Суд, заслухавши доводи адвоката Дьяченка О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Щодо обставин справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №010032 від 18.02.2025 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т.з., а саме вона виявила бажання пройти огляд за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager та продула 18 разів. Надалі працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погоджується пройти такий огляд в мед. закладі, для чого і проїхала з працівниками поліції. Лікар нарколог запропонувала ОСОБА_1 здати біологічний матеріал кров або сечу, на що остання погодилась здати сечу. Проте, через фізіологічні причини ОСОБА_1 не змогла здати біологічний матеріал (сечу) для відповідного аналізу, що було розцінене працівниками поліції як відмову в проходженні медичного огляду.

Отже, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду, а навпаки виявила бажання пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager, проте результат 18 спроб проходження тесту з невідомих причин не вдалось встановити.

Варто зазначити, що відповідно до 10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи було долучено копію керівництва з експлуатації Драгер 6820, згідно якої в розділі 3.4.2. зазначено що газоаналізатор Драгер 6820 містить можливість активації ручного режиму відбору проби у особи, що перевіряється якщо він не може забезпечити необхідний мінімальний об`єм видиху. Проте, працівниками поліції вищевказані дії не були виконані.

Згідно пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про відібрання у ОСОБА_1 інших зразків біологічного середовища, зокрема, слини, змиви з поверхні губ, враховуючи, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Із досліджених відеозаписів вбачається, що працівниками поліції був зупинений т.з. Toyota н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т.з. або пройти такий огляд в медичному закладі. Водій погодилась пройти огляд на місці за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager та продула 18 разів, проте результату проходження тесту не вдалось встановити. Надалі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для походження огляду, на що водій погодилась. Прибувши до наркології, ОСОБА_1 спочатку продула Alcotest Drager та в подальшому їй потрібно було здати біологічний матеріал. Лікар нарколог повідомила, що є можливість здати сечу або кров, на що ОСОБА_1 погодилась здати біологічний матеріал (сечу) для відповідного аналізу. Проте через фізіологічну неспроможність організму не змогла здати для дослідження біологічний матеріал (сечу). Після цього, працівники поліції склали на водія протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 15, 16, 18, 20, 22 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, в них міститься Висновок щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №107 від 18.02.2025 року, який не відповідає вказаним положенням Інструкції. Він не містить відомостей щодо перебування або не перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння та якого саме. Водночас в ньому зазначено: « ОСОБА_1 винести заключення не видалось можливим у зв`язку з відмовою від здачі біосередовища (сечі, крові)».

Також, відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Проте, зі змісту дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що огляд на стан сп`яніння почала проводити медсестра.

Крім того, судом встановлено, що у вищевказаному Висновку №107 від 18.02.2025 року невірно зазначена дата народження ОСОБА_1 , а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Враховуючи вищевикладене, суд не може визнати наявний в матеріалах справи висновок лікаря належним та допустимим доказом у розумінні вимог щодо доказів, які поза розумним сумнівом можуть доводити винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №010032 від 18.02.2025 року відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними доказами, в тому числі отриманих із дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути використані судом для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останньої у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що її вина належним чином не доведена, достатніх доказів вини не зібрано, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений 31.03.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова