ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/820/25 Справа № 175/7162/24 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 13.04.2024 року о 01 год 07 хв., керував транспортним засобом «Audi A5», номерний знак НОМЕР_1 по трасі М-30, 958 км, Дніпровський район, Дніпропетровська область, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, результат огляду 2,28 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення порядку відсторонення від керування, що відбулося формально та не роз`яснено наслідки відсторонення. Вказує на порушення порядку проведення огляду, поліцейським не було повідомлено, що огляд буде здійснюватися за допомогою технічного засобу Драгер, якої марки та не надано сертифікат відповідності, свідоцтва про повірку. Поліцейськими не було з`ясовано чи відсутні обставини, які впливають на вимірювання, що можуть спотворити результат огляду на стан сп`яніння. Про незгоду з результатом огляду на місці зупинки було повідомлено поліцейським, однак підписуючи акт огляду на стан сп`яніння він був введений в оману, оскільки поліцейский повідомив, що цей підпис особи, яка проходила огляд без роз`яснення наслідків, що у разі незгоди з результатами, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Рапорт поліцейського не є доказом у справі. Судом було проігноровано клопотання про направлення справи на розгляд до суду за його місцем проживання, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості приймати участь в судовому засіданні. Вважає висновки суду про доведеність його вини помилковими.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №553915 від 13.04.2024; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначений позитивний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 2,28 проміле, роздруківці до приладу Драгер Alcotest 6820, відповідно до якої результат тесту 2,28 проміле, рапорті інспектора, відеозаписі з нагрудних реєстраторів поліцейських, на якому зафіксовано факт проходження огляду на стан сп`яніння за добровільною згодою водія за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820, тест якого показав позитивний результат в 2,28 проміле.

Згідно з актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейським проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: різький запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проведено за допомогою технічного засобу «DRAGER Аlcotest 6820», з результатом якого останній погодився, що засвідчив своїм підписом.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду, оскільки поліцейський не з`ясовано чи відсутні обставини, які впливають на вимірювання, що можуть спотворити результат огляду на стан сп`яніння та залишив поза увагою незгоду водія з результатом огляду на місці зупинки є неспроможними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого слідує, що за добровільною згодою водій пройшов огляд за допомогою драгеру, після встановлення позитивного результату 2,28 проміле, останній повідомив про свою незгоду з результатом, на що поліцейський запропонував йому проїхати в медичний заклад для проведення огляду, однак ОСОБА_1 промовчав та почав підписувати протокол про адміністративне правопорушення і не зазначав про свою згоду проїхати на огляд до лікарні. Водія також було відсторонено від керування транспортним засобом.

При цьому ОСОБА_1 підтвердив поліцейському факт вживання ним алкоголю (2 літри пива та 2 літри рома), просив не складати матеріали стосовно нього. Крім того, з відеозапису чітко вбачаються такі ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 як нестійка хода. Останній власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек до приладу драгер.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про направлення справи на розгляд за місцем проживання водія є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП за загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, яким в даному випадку є Дніпровський район Дніпропетровської області.

За вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які апелянт тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун