ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/909/25 Справа № 213/5284/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Неклеси М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М. на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 15.12.2024 року о 23:00 год. в м. Кривий Ріг, пр. Південний, буд.6 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour днз НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Оскільки 05.11.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (Постанова ЕНА №3411971), дане правопорушення вчинено ним повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник Неклеса М.М. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд допустив спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясував всі обставини справи, а обмежився лише відтворенням змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 . Судом не допитано свідка, який був присутній під час складання протоколу та міг би підтвердити, що це він керував транспортним засобом. Вказує на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки долучений до протоколу відеозапис містить тільки факт руху та факт зупинки транспортного засобу, проте не містить фіксації того, хто саме був за кермом. Наголошує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 суті правопорушення, його права та обов`язки. Звертає увагу, що наявні в матеріалах справи витяг з бази даних МВС ІПНП «АРМОР» та постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не можна вважати належними і допустимими доказами у справі, оскільки не можливо встановити, чи вручалася постанова ОСОБА_1 та чи про дану постанову він чи його захисник були повідомлені, доки не ознайомилися з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи,заслухавши пояснення учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197367 від 15.12.2024 року, згідно якого 15.12.2024 року о 23:00 годині у м. Кривий Ріг проспект Південний, 6 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour днз НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а саме ніколи його не отримував. Правопорушення скоєне повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення від 05.11.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу.

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3411971 від 05.11.2024 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Довідкою інспектора відділення адміністративної практики, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Рапортом інспектора, згідно якого 15.12.2024 року під час патрулювання о 23:00 годині на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений транспортний засіб Skoda Octavia Tour днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія він не отримував, та що його вже зупиняли 05.11.2024 року і складали адміністративний матеріал. На ОСОБА_1 складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність у апеляційного суду відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб Skoda Octavia Tour днз НОМЕР_1 , після зупинки з місця водія вийшов ОСОБА_1 та на вимогу працівника поліції надати документи повідомив, що права керування він не має, вже здав теорію та після нового року отримає посвідчення водія, просив не складати на нього протокол. Визнає, що не мав права сідати за кермо.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_2 , який був присутній при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскільки вказаний свідок не керував транспортним засобом. Відеозаписом підтверджено, що свідок вийшов з місця пасажира, підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та на питання працівника поліції чому не сів за кермо, знаючи що у його товариша відсутнє посвідчення водія, відповів, що їхати було недалеко і ОСОБА_1 попросив проїхати.

Доводи апеляційної скарги про те, що витяг з бази даних МВС ІПНП «АРМОР» та постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не є належними і допустимими доказами у справі, оскільки не можливо встановити, чи вручалася постанова ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки з долученого до протоколу відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про наявність стосовно нього постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Останнім зазначено про сплату ним штрафу у розмірі 7000 грн., а також обізнаність про відповідальність за повторне вчинення такого правопорушення і розмір передбаченого за це штрафу.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням захисника про те, що розглянувши справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, суд порушив права особи, передбачені ст. 268 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник Неклеса М.М. були обізнані про розгляд справи 26 лютого 2025 року о 10:30 годині. 16 лютого 2025 року захисником подані клопотання про допит свідка та заперечення на протокол. Заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому вважаю, що у суду першої інстанції були всі законні та обґрунтовані підстави розглянути справу за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Крім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

З врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суддя першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до ст.6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід зазначити, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення є не реабілітуючою підставою і закриття провадження з цих підстав не відповідатиме інтересам самого ОСОБА_1 .

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя