Справа № 743/248/25
Провадження №3/743/150/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року селище Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Макаревич Я.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, вчинені:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,

кваліфіковані за частиною 1 статті 130 та частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 о 15 годині 15 хвилини по вулиці Будівельників 8, в селищі Замглай Чернігівського району Чернігівської області,водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушенні координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор 0045 та від керування був відсторонений, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, далі ПДР).

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті

130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 суддя враховує, що останній обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення, який буде розглядатися Ріпкинським районним судом Чернігівської області, однак до суду не прибув.

Зважаючи на викладене суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності

ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею досліджено всі обставини справи у їх сукупності, які підтверджуються зібраними доказами, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256123, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2025, копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256155 від 25.02.2025, розписці ОСОБА_1 від 25.02.2025, довідці інспектора СРПП ВП №2 Ріпки Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 818/124/48.2/2025 від 25.02.2025, інспектора СРПП ВП №2 Ріпки Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 817/124/48.2/2025 від 25.02.2025, листі ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2025 № 1096/124/48.2/2025, відеозаписом з бодікамери поліцейського, відеозаписом з реєстратора поліцейського авто.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, доказування підлягають дві обов`язкові складові: факт керування транспортним засобом та перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними доказами у справі, зокрема відео з бодікамери поліцейського та реєстратора поліцейського авто, підтверджуються як факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , так і факт відмови останнім від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а його вина повністю підтверджується зібраними доказами.

Крім того, 25.02.2025 о 15 годині 15 хвилини по вулиці Будівельників 8, в селищі Замглай Чернігівського району Чернігівської області,водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами та притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП 05.03.2024, чим порушив вимоги підпункту а) пункту 2.1 ПДР.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 5

статті 126 КУпАП.

Суддею досліджено всі обставини справи у їх сукупності, які підтверджуються зібраними доказами, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256155 від 25.02.2025, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 833301 від 05.03.2024, довідці інспектора СРПП ВП №2 Ріпки Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка № 819/124/48.2/2025 від 25.02.2025, довідці інспектора СРПП ВП №2 (селище Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Зіненка

№ 816/124/48.2/2025 від 25.02.2025.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Наявними доказами у справі, зокрема відео з бодікамери поліцейського та реєстратора поліцейського авто, підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а його вина повністю підтверджується зібраними доказами.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення суддя враховує приписи частини 2 статті 36 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Більш серйозним правопорушенням, виходячи з тяжкості адміністративного стягнення, є частина 5 статті 126 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 20.11.2001.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Суддею не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка вчинила правопорушення, а в матеріалах справи відсутні дані про заподіяну в результаті такого правопорушення майнову шкоду.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, що підпунктом 4 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 . Відтак суддя вважає за неможливе накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи особу правопорушника, обставини скоєного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя вважає правильним накласти адміністративне стягнення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами слід рахувати з урахуванням вимог частини 3 статті 30 КУпАП, беручи до уваги постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.12.2024, за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 11 років 9 місяців 20 днів, яка набрала законної сили 19.12.2024, та постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.03.2025, за якою на

ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, яка набрала законної сили 24.03.2025. Отже невідбута частина адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на день винесення постанови становить 16 рік 6 місяців 8 днів.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись статтями 30, 36, 401, 126, 130, 221, 245-249, 251, 252, 276-279, 280, 283-285 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 5 статті 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накласти на ОСОБА_1 шляхом приєднання невідбутого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на нього постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 09.12.2024, та постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.03.2025, призначивши остаточне адміністративне стягнення у виді 21 року 6 місяців 8 днів позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень статті 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого на оскарження.

Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ