Справа № 708/199/25
Номер провадження № 3/708/96/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, за ст. 185, ст.173 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 997880 від 18.02.2025 року ОСОБА_1 18.02.2025 року близько 16 год. 50 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в с. Галаганівка Черкаського району Черкаської області по вул. Уманській вчинила злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції, а саме: припинити правопорушення, при цьому виражалася нецензурною лайкою в їх бік, погрожувала фізичною розправою, на зауваження не реагувала, хапала працівників поліції за формений одяг, чим порушила вимоги ст. 185 КУпАП.

Вона ж, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 999350 від 18.02.2025 року 18.02.2025 року близько 16 год. 45 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в с. Галаганівка Черкаського району Черкаської області по вул. Уманській вчинила дрібне хуліганство відносно ОСОБА_2 , яке полягало в образах на адресу потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, скоївши правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Справи про адміністративне правопорушення: № 708/199/25, номер провадження № 3/708/96/25, № 708/200/25, номер провадження № 3/708/97/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173, ст.185 КУпАП відповідно було об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 708/199/25, номер провадження № 3/708/96/25.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку належним чином.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Протоколи про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , отже останнній було відомо про існування судових проваджень відносно неї. Проте ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань до суду не подавала.

У свою чергу, відсутність правопорушниці під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

Оскільки суд вжив усіх заходів для забезпечення явки особи, проте останні виявились безрезультатними, суддя вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандрес проти Іспанії».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України».

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейского суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи допитаною в судовому засіданні 12.03.2025 року потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її колишня невістка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводилася агресивно і неадекватно та вчинила щодо неї хуліганські дії, оскільки на вулиці Уманській в с. Галаганівка Черкаського району висловлювала погрози на її адресу, ображала нецензурною лайкою, таким чином принижуючи її честь і гідність. Дані події відбувалися в присутності працівників поліції та сусідів.

Вислухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.

Разом з тим, диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення особою громадського порядку та спокою, нецензурне висловлювання на адресу оточуючих чи образливе чіпляння до громадян, явну неповагу до громадської моралі та людської гідності, чи інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що провина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 997880 від 18.02.2025 року, серії ВАБ № 999350 від 18.02.2025 року;

- даними протоколу адміністративного затримання серії АЗ № 174158 від 18.02.2025 року;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.02.2025 року;

- витягами з рапортів про виклик працівників поліції;

- даними виписки з амбулаторної карти № 5 від 18.02.2025 року про перебування ОСОБА_1 18.02.2025 року о 17 год. 40 хв. в стані алкогольного сп'яніння - 2,27 проміле;

- поясненням потерпілої ОСОБА_2 .

З оглянутих в судовому засіданні дисків з відеофіксацією події підтверджено обставини, описані у протоколах про адміністративне правопорушення.

Так, з відеозапису № 1 (00:50-01:00) встановлено, що працівники поліції попереджали ОСОБА_1 про припинення протиправних дій відносно них, однак остання продовжувала вчиняти правопорушення, яке ставиться їй у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 999350 від 18.02.2025 року.

З інших відеозаписів вбачається, що події відбувалися на вулиці при сторонніх особах, де ОСОБА_1 ображала, принижувала честь і гідність ОСОБА_2 , погрожувала останній фізичною розправою.

А тому, вбачаю в діях ОСОБА_1 склад правопорушень, передбачених ст. 185 КУпАП - вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та ст.173 КУпАП - вчинення дрібного хуліганства.

Враховуючи викладене, те що відповідно до ст. 36 КУпАП України при одночасному розгляді декількох правопорушень стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених, беручи до уваги, що ОСОБА_1 згідно з довідкою ВПД № 2 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області від 18.02.2025 року протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності, не має місця праці, вважаю за можливе накласти на неї стягнення у виді штрафу.

Також відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173, 185, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

УХВАЛИЛА:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ст.173 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черк.обл/тг м. Чигирин/21081100, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37930566, рахунок: UA0023705) у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто тридцять шість гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк одержувача: казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37993783, рахунок: UA0026001) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень 60 коп.

Роз`яснити, що:

- штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП);

- в разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом;

- в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень;

- розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч. 3 ст. 307 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя О.Г. Івахненко