ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/160/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Майки М.Б.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 31 липня 2024 року о 09 год. 59 хв. по вул. Микулинецька, 27 у м. Тернопіль керував транспортним засобом «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», №ARLM-0313 (повірка дійсна до 04.06.2025 року), на табло якого висвітлило результат 0,83‰ (проміле). З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 був не згідний, у зв`язку з чим був доставлений до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, де лікарем було складено висновок за №506 від 31 липня 2024 року про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимог п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та у випадку необхідності поновити строк на подання апеляційної скарги.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що він не керував транспортним засобом та транспортний засіб не здійснював рух.

Апелянт посилається на те, що права і обов`язки йому не роз`яснювались.

Зазначає, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і будь-яких ознак не мав.

Посилається на те, що йому не запропоновано в медичному закладі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом дослідження біологічного середовища (сечі, крові).

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення до медичного закладу.

Звертає увагу, що транспортний засіб був незаконно зупинений співробітниками поліції.

Наголошує на тому, що відеозапис не є безперервним, є коригованим та скопійованим, міг бути змонтованим та викривляє дійсні обставини справи.

Посилається на те, що особі не пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій, не роз`яснено процедури роботи пристрою, не встановлено факт вживання ароматичних напоїв перед проходженням огляду.

Зазначає, що йому не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який пропонувався до огляду.

Апелянт посилається на те, що в протоколі не вказано чи було запропоновано особі пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не вказано чи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, наполягала на огляді в медичному закладі.

Зазначає, що інспектор поліції не ознайомлював правопорушника зі складеними матеріалами та не пропонував йому проїхати в медичний заклад на медичне освідчення з метою перевірки його на стан алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Майку М.Б., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №885270 від 31.07.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 31 липня 2024 року о 10 год. 59 хв. в м.Тернополі по вулиці Микулинецька, 27 транспортним засобом «Renault 21» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510, №ARLM-0313 (повірка дійсна до 04.06.2025), на табло якого висвітлило результат 0,83% (проміле). З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 був не згідний, у зв`язку з чим був доставлений до КНП ТОМЦСНЗ ТОР, де лікарем було складено висновок за №506 від 31 липня 2024 року про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. (а) ПДР України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорта інспектора взводу 2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Т. Годунко від 31.07.2024 року убачається, що під час патрулювання по вулиці Микулинецька близько 09 год. 59 хв. було помічено транспортний засіб «Renault 21» д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого рухався з порушенням ПДР України, а саме керував транспортним засобом обладнаними засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3. В ПДР України.

Зазначено, що було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 №ARLM-0313 результат огляду становив 0,83% проміле, проте водій був не згідний з результатом, після чого огляд проводився в КНП ТОМЦСНЗ ТОР.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 31 липня 2024 року о 09 год. 59 хв. по вул. Микулинецька, 27 в м. Тернополі, поліцейськими виявлено транспортний засіб «Renault 21» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР порушення правил користування ремнями безпеки, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510, №ARLM-0313 (повірка дійсна до 04.06.2025 року), на табло якого висвітлило результат 0,83% (проміле). З вказаним результатом огляду ОСОБА_1 був не згідний, у зв`язку з чим був доставлений до КНП ТОМЦСНЗ ТОР.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, складеного на підставі даних акту медичного огляду №506 від 31 липня 2024 року о 10 год. 10 хв., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що останній був повідомлений.

Факт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі підтверджується відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат якого становив 0,54 проміле ‰, при повторному огляді на визначення стану алкогольного сп`яніння через 20 хв., результат становив 0,48 ‰ проміле.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2024 року.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм матеріального права є не обґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Не відповідають дійсності твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом та транспортний засіб не здійснював рух, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Так, з відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції убачається, що ОСОБА_1 31 липня 2024 року, керуючи транспортним засобом «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з порушенням ПДР України.

Також, з відеоматеріалів убачається, що після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та будь-яких заперечень щодо проходження огляду на стан сп`яніння, як водій транспортного засобу, не висловлював.

Посилання апелянта на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і те, що в протоколі ознаки сп`яніння відсутні, спростовуються наявними у справі доказами, зокрема відеозаписом, відповідно до якого працівник поліції назвав водію виявлені у нього ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці.

Окрім цього, протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Посилання на те, що йому не запропоновано в медичному закладі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом дослідження біологічного середовища (сечі, крові) не відповідають дійсності, оскільки відібрання біологічних зразків проводиться лише при ДТП, де є потерпілі особи, з ушкодженнями, що в даному випадку відсутнє.

Твердження, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення до медичного закладу не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з відеозапису та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 липня 2024 року, в результаті огляду, проведеного поліцейським в ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», №ARLM-0313, на табло якого висвітлило результат 0,83‰. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, останнього, за його бажанням, було доставлено у медичний заклад КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР, де він пройшов огляд на стан сп`яніння.

Посилання на те, що транспортний засіб був незаконно зупинений співробітниками поліції, не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з рапорту поліцейського та відеозапису, під час патрулювання 31.07.2024 року по вул.Микулинецька в м.Тернополі о 09 год. 59 хв., поліцейськими виявлено транспортний засіб «Renault 21» д.н.з. НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , який рухався з порушенням ПДР України, в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що відеозапис не може бути належним доказом по справі, зазначаючи, що він є не безперервним, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Окрім цього, відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що права і обов`язки йому не роз`яснювались, оскільки права та обов`язки, передбачені, в тому числі ст. 268 КУпАП, останньому роз`яснено, що стверджують матеріали відеозапису.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що особі не пред`явлено сертифікатів відповідності на пристрій, не роз`яснено процедури роботи пристрою, не встановлено факт вживання ароматичних напоїв перед проходженням огляду, оскільки водій вимоги щодо пред`явлення сертифікатів відповідності на пристрій не заявляв, а процедура проходження йому була роз`яснена.

Безпідставними є доводи апелянта, що особі не надано відомостей про калібрування газоаналізатора та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який пропонувався до огляду, оскільки ОСОБА_1 таких вимог не заявляв.

Посилання апелянта, що в протоколі не вказано чи було запропоновано особі пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не вказано чи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності наполягала на огляді в медичному закладі, оскільки такі дані не спростовують вміненого ОСОБА_1 правопорушення.

Посилання апелянта на те, що інспектор поліції не ознайомлював правопорушника зі складеними матеріалами та не пропонував йому проїхати в медичний заклад на медичне освідчення з метою перевірки його на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтовані, оскільки працівник поліції ознайомлював з порядком та процедурою проходження огляду, ознайомлював з документами, які складає та пропонував у зв`язку з незгодою з результатами огляду проїхати у медичний заклад та доставив водія до нього.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Оскільки апеляційна скарга подана у строки на оскарження, то такі поновлення не потребують.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя