ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2275/25 Провадження№ 3/636/1415/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с. Нижньотепле Станично-Луганського району Луганської області, маючого вищу освіту, перебуваючого на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 , на посаді начальника служби озброєння військової техніки та майна спеціальних військ озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч.4 ст. 212-6 КУпАП,

встановив:

18 березня 2025 року майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника групи по роботі з учасниками бойових дій штабу військової частини НОМЕР_2 , свідомо здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі, маючи доступ до документів з грифом обмеження доступу «Для службового користування» скопіював на особистий флеш-накопичувач СВМ flash disk, серійний номер НОМЕР_3 , який підключався до ПЕОМ з виходом в мережу Інтернет та не призначений для роботи, обробки і зберігання службової інформації, документ з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Незаконно виготовлену копію бази даних, а саме: електронний файл під назвою «штат № 55/147 ДСК ШТАТКА.xlsx», розміром 687кб знищено шляхом затирання з використанням стандартних засобів операційної системи «Windows».Законних підстав для копіювання вказаної інформації ОСОБА_2 не отримував. Тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. В своєму поясненні зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає у повному обсязі, зобов`язується більше таких правопорушень не допускати.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягається до відповідальності за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Частиною першою статті 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суомінен проти Фінляндії), § 36).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Суддею при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п. 34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, а саме: незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних ( автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 17/6/8-961 від 18 березня 2025 року;

- актом огляду від 18 березня 2025 року, складеного співробітником СБ України;

-поясненнями ОСОБА_1 від 18 березня 2025 року.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судею не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією відповідної частини статті.

Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, суддя не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, займає посаду начальника служби озброєння військової техніки та майна спеціальних військ озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , суддя вважає за необхідне звільнити його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212 -6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн 00 коп. на р/р UA0020651, отримувач коштів ЕУК Харків обл/МТГ Чугуїв/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100 з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом п`ятнадцяти днів з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя Ю. М. Гніздилов