Справа № 308/2564/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Крегул М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) ОСОБА_1 , відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2025 року, о 00 год. 20 хв., в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)» на виїзд з України прибув громадянин, який під час здійснення прикордонного контролю пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина США для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» виникли сумніви щодо законності виїзду зазначеного громадянина, в подальшому в ході взаємодії з державною міграційною службою України було встановлено, що вищезазначений громадянин здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідного для громадян України документу. Своїми діями порушив вимоги ст.4 Конституції України та п.2 «Правил перетинання державного кордону України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57.Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надсилання судової повістки. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.1 ст. 204-1КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту вказаної статті та ч.4ст.55 Конституції України випливає, що воля держави, спрямована на припинення протиправних дій, виражена досить чітко, тому що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе тільки на підставах, установлених у законі. Якщо такі підстави відсутні або якщо вина особи у вчиненні діяння з цих підстав не доведена, особу не може бути піддано будь-якому заходу адміністративного стягнення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст.248 КУпАП).

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст даної статті визначає предмет доказування органів адміністративної юрисдикції, які на етапі слухання справи мають проаналізувати зібрані матеріали і обставини справи. Щоб винести мотивоване і законне рішення, органу адміністративної юрисдикції необхідно встановити, чи був учинений адміністративний проступок. Це означає, що необхідно з`ясувати, чи мають місце в діянні особи, яка притягується до відповідальності, всі ознаки, що характеризують склад адміністративного проступку.

Під складом адміністративного проступку розуміють сукупність установлених законом суб`єктивних і об`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративний проступок. Структура складу містить у собі чотири елементи (підсистеми): 1) суб`єкт правопорушення; 2) об`єкт правопорушення; 3) суб`єктивну сторону; 4) об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність хоча б однієї ознаки, що характеризує суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну сторону або об`єктивну сторону адміністративного проступку, свідчить про те, що це правопорушення не відбувалося.

Так, диспозицією ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є встановлений порядок управління, а також безпека особи, суспільства і держави.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у перетинанні державного кордону України поза пунктами пропуску, а також у пунктах пропуску через державний кордон України без установлених документів або дозволу відповідних органів державної влади. Під незаконним перетинанням державного кордону громадянами України, іноземними громадянами й особами без громадянства слід розуміти залишення особою території однієї держави і переміщення на територію іншої держави шляхом самовільного (без відповідного документа або відповідного дозволу) перетинання державного кордону України.

Із суб`єктивної сторони незаконне перетинання державного кордону припускає прямий умисел, тобто виражається в умисній формі вини. Особа усвідомлює, що незаконно перетинає кордон і бажає зробити такі протиправні дії.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327759 від 12.02.2025 року відносно ОСОБА_2 не вбачається та не вказано жодної дії, вчиненої останнім, що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, що подані ОСОБА_2 документи, при перетині державного кордону 12.02.2025 року у пункті пропуску «Чоп (Дружба)» містять недостовірні відомості про особу ОСОБА_2 та є підробленими чи не дійсними, і такими, що не дають право перетнути кордон України.

Під час розгляду справи встановлено, що 12 лютого 2025 року, о 00 год. 20 хв., в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Чоп (Дружба)» на виїзд з України прибув громадянин ОСОБА_2 , який під час здійснення прикордонного контролю пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина США для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і такі її дії, кваліфіковано, як спроба незаконного перетинання державного кордону.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 є одночасно громадянином України та громадянином США, має паспорт громадянина США.

Законодавством України не передбачено відповідальність за подвійне громадянство.

ОСОБА_2 громадянства України у визначеному законом порядку не позбавлено, а тому, у відносинах з Україною він залишається громадянином України, однак , при цьому є і громадянином США.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу того, що паспорт громадянина США для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 , пред`явлений ОСОБА_2 є підробленим або містить недостовірні відомості, а тому, сам факт пред`явлення документу, який є дійсним, не може вважатись порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

У пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010роз`яснено, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст.с.1, 3, ч.2ст.19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту. Відповідно до п.4.1 зазначеного Рішення вказано, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також звертає увагу на принципи Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006 року), згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст.17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Оцінивши в сукупності всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 204-1 КУпАП

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 280, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Крегул М.М.