Справа № 357/1846/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інспектором в Муніципальній варті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 27.11.2023 органом 3210,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шовкопляса С.П.,

У С Т А Н О В И В:

30.01.2025 о 08:59 год на вул. Чорних запорожців, 47/1, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» з д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Проба позитивна, результат 0,99 проміле, тест № 1204. Водій від проходження огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233954 від 30.01.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. 30.01.2025 близько 09:00 год їхав по дружину на роботу, у нього в той день було день народження також їхав по подарунок, коли його зупинили працівники поліції, хоча він не порушував ПДР. Вони оглянули багажник та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Інші поліцейські привезли Драгер, після чого він пройшов огляд. Поліцейські встановили стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,99 проміле, проте він з цим був категорично не згоден, просив щоб його повезли до лікарні, але йому сказали, що вже пишуть протокол. Йому озвучили, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, але вони цього не могли побачити, бо у нього руки були в кишені. Також сказали, що у нього був запах алкоголю з порожнини рота. Після того, як він продув прилад Драгер і йому озвучили результат, то поліцейські відразу не запитували чи погоджується чи не погоджується він з результатом. Також йому ніхто не роз`яснював про те, що якщо він не згоден з результатом, то він може поїхати до лікарні підтвердити чи спростувати результат огляду. Про те, що він може самостійно поїхати до лікарні та пройти огляд також ніхто не роз`яснив. Додатково пояснив, що він не відразу після оголошення результату огляду не погодився з результатом і почав просити, щоб його завезли до лікарні. Поліцейські вибили чек огляду, він був у шоці, бо не вживав алкоголь, подзвонив колегам, щоб приїхали допомогли. Після його незгоди із результатами йому працівники поліції не запропонували пройти огляд, сказали, що вже складають протокол. Алкоголь він не вживав і навіть не очікував, що Драгер може показати такий результат.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснив, що 30.01.2025 він був на чергуванні, він працює інспектором з благоустрою міста у Муніціпальній варті. До нього подзвонив ОСОБА_1 і сказав, що його зупинили працівники поліції будуть складати протокол за ст. 130 КУпАП, він запитав чи той пив, але він сказав, що не вживав алкоголь. На місці події він спілкувався із ОСОБА_1 , але не чув від нього запаху перегару. Підійшов поспілкуватися з поліцейськими, там був хлопчина, як він зрозумів головний, і дівчина. Йому поліцейські повідомили, що зупинили автомобіль ОСОБА_1 , тому що на нього накладено якийсь арешт по справам попереднього власника, а також що виявили ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 і він пройшов огляд. Він у свою чергу повідомив, що не знає який в них там прилад Драгер, щоб повезли ОСОБА_1 до лікарні на огляд. При ньому ОСОБА_1 не продував прилад, і він не чув щоб той говорив поліцейським не вживав алкоголь. Чи працювала камера поліцейських під час його спілкування з працівниками поліції він не пам`ятає. Оскільки він не чув від ОСОБА_1 запаху алкоголю, тому наполягав щоб його повезли до лікарні, але поліцейські повідомили, що вже дописують протокол і нікого нікуди не повезуть, а також нічого переписувати не будуть. У працівника поліції був аркуш формату А4 і він щось внизу нього писав. У його присутності ОСОБА_3 не запитував чому його зупинили. Своєї вини він не визнавав, запитував у поліцейських за що вони складають протокол. З цієї його фрази він зрозумів, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, а також він йому говорив, що не пив.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаюсь на наступне. Вважає, що працівники поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 , він не порушував ПДР. Під час спілкування працівники поліції спочатку озвучили ОСОБА_1 , що виявили у нього одні ознаки алкогольного сп`яніння, а потім назвали, що виявили інші. Під час огляду поліцейськими було допущено порушення безперервності фіксування події, а саме поліцейський зняв камеру і лише тоді спілкувався зі свідком, тому на відео не зафіксовано їхньої розмови. Свідок у своїх показах вказав, що працівник поліції заповнював протокол, однак коли свідок пропонував повезти ОСОБА_1 до лікарні, поліцейський оформлював не протокол, а направлення. ОСОБА_1 не погоджувався із результатами огляду, і в такому випадку поліцейські мали б повезти його до лікарні, навіть коли особа висловлює будь-які сумніви, то вони б мали так вчинити. ОСОБА_1 не визнавав результат, але йому повідомили, що заберуть автомобіль, тому що він під арештом, через це той викликав колег із муніципальної варти, щоб вони поговорили із поліцейськими про залишення автомобіля. Окрім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права під час складання протоколу, поліцейська намагалася щось пояснити, почала, але потім постійно перепитувала, що їй говорити і так до кінця не провела цю процедуру.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протокол про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233954 від 30.01.2025, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

листом КНП васильківської міської ради «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» № 858 від 28.12.2023; листом КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» № 03-05/2525 від 19.12.2023;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водія ОСОБА_1 направлено до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», огляд не проводився;

роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest 7510 ARLM-0401" від 30.01.2025, тест № 1204, згідно якої результат становить 0,99 проміле алкоголю в крові;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя, результат огляду проба позитивна 0,99 проміле;

розпискою ОСОБА_5 від 30.01.2025, відповідно до якої він зобов`язується забрати транспортний засіб «Chevrolet Lacetti» з д.н.з. НОМЕР_3 та доставити його за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Крут, буд. 87, а водія не допускати до керування ним;

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233954 від 30.01.2025, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі на відеозаписі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476140 зафіксовано факт руху транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» з д.н.з. НОМЕР_3 . Після зупинки транспортного засобу, поліцейський підійшов до водія, попросив надати документи та повідомив, що їде по жінку на роботу. О 08:58 год водій вийшов з автомобіля, на прохання поліцейських показав багажник. Далі поліцейський запитав як самопочуття у водія і чи він нічого не вживав, на що той повідомив, що випив вчора 0,5 л пива. Поліцейський запитав у нього чи буде він проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Водій повідомив, що у нього день народження. Далі водієві оголошено виявлені ознаки, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, та повторно запитав чи буде водій проходити огляд, на що той погодився. Під час очікування приладу Драгер, поліцейський говорить водієві, що вчора у водія було далеко не пиво, тому що що він стоїть від нього на відстані 2 м і чує запах. О 09:00 год поліцейський повідомляє, що у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння та повторно запитує чи буде він проходити огляд, останній повідомив, якщо треба то пройде. Водій повідомив, що сьогодні він не пив. О 09:02:19 год на запитання працівника поліції чи багато водій вчора випив, той повідомив: «двушку пива». Поліцейський повідомив, що це не мало випитого, на що ОСОБА_1 повідомив, що він себе нормально почуває. О 09:07 год зафіксовано як поліцейський надає водієві для перевірки герметичності упакування мундштука, повідомляє що норма 0,20 проміле і що водій має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Далі поліцейський вставив мундштук у прилад, зняв залишки упакування, увімкнув прилад. Після прогріву Драгеру, перевірки чистоти, поліцейський повідомив, що прилад готовий до використання, оголосив, що тест № 1204, роз`яснив як необхідно дути, та надав Драгер водієві для продувки. О 09:08 год водій дує, о 09:09 год поліцейський повідомив, що результат огляду 0,99 проміле, водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат перевищує норму у 5 раз. О 09:10 год поліцейський повідомив стосовно водія буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О 09:11 год інша поліцейська роз`яснила водієві ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП.

На відеозаписі під назвою «clip-1» зафіксовано як на запитання поліцейської до водія чи йому зрозуміло його права, останній повідомив, що зрозуміло. Далі водієві повідомлено, щоб він зачекав поки буде складено протокол та щоб він шукав тверезого водія. Останній попросив про те, що він тут поставить автомобіль, на що йому повідомили, що він не може вже сідати за кермо. Далі зафіксовано складання протоколу та додатків до нього.

На відеозаписі під назвою «clip-2» зафіксовано як о 09:37 год водія ознайомлюють із протоколом та додатками до нього. О 09:40 год вже з`ясовуються питання щодо перебування автомобіля в розшуку по ДВС.

На відеозаписі під назвою «clip-5» із нагрудної камери поліцейського № 477924 зафіксовано як о 08:58 год поліцейський, підійшовши до водія, попросив зробити на нього видих та запитав, що той вчора пив. На що водій повідомив, що випив ввечері пива. О 09:09:11 год зафіксовано як після оголошення результату огляду 0,99 проміле, поліцейський повідомив, що результат перевищує в 5 раз допустиму норму та запитує у водія «для підтвердження огляду в медзаклад їдемо, щоб лікар написав висновок?», на що отримав відповідь «ні».

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

До позиції ОСОБА_1 про те, що він не визнає своєї вини, тому що він не пив і не погоджувався з результатом огляду, суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту спрямованим на ухилення від адміністративної відповідальності. Дана позиція спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, а саме на відеозаписі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476140 зафіксовано як ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вчора ввечері він пив пиво, спочатку сказав 0,5 л, а в подальшому о 09:02:19 год повідомив, що випив 2 л пива.

З приводу доводів сторони захисту щодо незаконності зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи суддею встановлено всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона та перевірено відповідність дій поліцейських вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Порушене стороною захисту питання з приводу незаконності дій суб`єкта владних повноважень - посадової особи патрульної поліції, а саме відповідність/невідповідність їх дій положенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не підлягає вирішенню при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та не впливає на правильність вирішення справи.

Одночасно, суд зазначає, що у випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції вона має можливість, відповідно до п.п. д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку. Так відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. Таким чином, захищати свої права та законні інтереси від порушень з боку поліцейських, ОСОБА_1 може в порядку адміністративного судочинства, чого стороною захисту зроблено не було.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, та водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який прямо передбачений п. 2.9 а ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

З приводу виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які на думку сторони захисту не відповідають дійсності і були озвучені спочатку одні, а потім інші, суд зазначає, що відповідно до вказаних вище положень п. 2-4 розділу 1 Інструкції та п. 8 Порядку лише поліцейський на місці події, безпосередньо в процесі спілкування з водієм, вправі виявляти у водіїв транспортних засобів ознаки сп`яніння. Із відеозапису вбачається, що поліцейський спілкується з водієм в результаті чого виявляє у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які йому озвучує. А відтак піддавати сумніву виявлені поліцейським у ОСОБА_1 на місці події ознаки алкогольного сп`яніння у суду немає підстав.

До доводів сторони захисту про те, що відеозапис, доданий до протоколу, є неповним, оскільки на ньому не зафіксовано спілкування поліцейських із свідком ОСОБА_2 , а тому є недопустимим доказом, суддя ставиться критично та зазначає наступне.

Згідно із п. 3.1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейськими не зупинялася відеофіксація події, на відеозаписі зафіксовані всі обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає, що відеозапис доданий до протоколу є належним доказом і підстав піддавати його сумніву у суду немає.

Не заслуговує на увагу позиція захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці за допомогою приладу Драгер і його необхідно було доставити до лікарні, у зв`язку з чим порушено порядок проходження огляду спростовується переглянутим відеозаписом, а саме на відео файлі під назвою «clip-5» із нагрудної камери поліцейського зафіксовано як о 09:09:11 год після оголошення результату огляду 0,99 проміле, поліцейський повідомив, що результат перевищує в 5 раз допустиму норму та запитує у водія «для підтвердження огляду в медзаклад їдемо, щоб лікар написав висновок?», на що отримав відповідь «ні». В подальшому відбувається оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього. Протягом усього часу оформлення матеріалів ОСОБА_1 жодного разу не висловив незгоди із результатом огляду, а відтак підстав для доставки його до медичного закладу у поліцейських не виникло.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд розцінює критично, з огляду на те, що вінз ОСОБА_6 перебуває у дружніх відносинах, тому вважає його зацікавлениму результатах розгляду справи.

Інші доводи сторони захисту не є вирішальними у даній справі, а тому до уваги судом не приймаються.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст .23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА