ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/875/25 Справа № 211/186/25 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І. О. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., адвоката Мудрак М.М., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу адвоката Мудрак М.М. на постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

28 грудня 2024 року о 11 год. 17 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, вул. Романа Рибалки, е/о. 386, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість та рухливість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП

Постановою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції адвокат Мудрак М.М. та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення .

На обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржуванапостанова є незаконною, необґрунтованою та протиправною, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки: судом не перевірені обставини складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 та дані, які мають значення для вирішення справи; не надано належної оцінки та взагалі проігноровано докази, які надано ОСОБА_1 .

Зазначає, що згідно ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовця на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частиниз використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Вказує, що складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться у присутності посадової особи ВСП або правоохоронного органу спеціального призначення.

Наголошує, що ОСОБА_1 , протягом двох годин з моменту виявлення ознак наркотичного сп`яніння пройшов огляд в медичному закладі в присутності свого безпосереднього командира. Висновок долучено до матеріалів провадження.

В апеляційні скарзі захисник зазначає, що працівниками поліції не вірно трактовано відповідь ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного обстеження посилаючись на порушення процедури проведення військовослужбовців та у відсутності представника ВСП.

Зазначає, що направлення водія на медичний огляд саме по собі не становить ніякої доказової бази та є виготовленим виключно через внутрішні переконання працівника поліції, якому здалося, що військовослужбовець ОСОБА_1 має тремтіння рук та неприродну блідість.

Вказує, що відеозапис з бодікамер поліцейського не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду медичному закладі. На відеозаписі останній погоджується пройти огляд, але в присутності ВСП.

Наголошує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому мають бути інші докази адміністративного правопорушення.

Позиції сторін в суді:

В судовому засіданні особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу адвоката та просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

В судовому засіданні адвокат Мудрак М.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників процес, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушень в діях ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207143 від 28.12.2024, де зазначено, що ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння при наявності таких ознак;

рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Руденко О.О., відповідно до якого було зупинено транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння. Водія повідомлено про виявлені у нього ознаки, роз`яснено права та обов`язки, запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2024 року, згідно якого огляд не проводився;

відеозаписи, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_1 ,виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності вони підтверджують обставини встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази відсутні і не встановлені.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 28 грудня 2024 року за участю ОСОБА_1 здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Твердження сторони захисту, щодо невірного сприйняття працівниками поліції відповіді ОСОБА_1 , щодо відмови в проходженні огляд на стан сп`яніння спростовується відеозаписом долученим до протоколу. На вказаному відеозаписупрацівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про виявленні ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичному закладі в присутності працівників поліції, на що останній відмовився. Працівником поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду у виді складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, апеляційний судвважає, що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вище вказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Отже, під час судового розгляду достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Норми діючого законодавства України не передбачають окремого виду огляду для виявлення ознак сп`яніння, разом з цим, виявлення у водія ознак сп`яніння є суб`єктивною думкою поліцейського, яку він складає на підставі аналізу дій водія під час спілкування із ним, а наявність або відсутність стану сп`яніння у водія перевіряється за допомогою проходження відповідного огляду. В даному випадку, водій ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Разом з цим, проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння самостійно не виключає, того, що поліцейський при спілкуванні із останнім мав можливість, за своїм внутрішнім переконанням, виявити ознаки сп`яніння.

Крім того,проходження водієм огляду на стан сп`яніння без участі працівників поліції, суперечить положенням ст. 266 КУпАП та вважається недійсним.

Твердження адвоката щодо того, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, жодним чином не спростовує доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються саме сукупністю доказів. При цьому, на відеозаписі з місця події зафіксовані факт відмови особою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в присутності саме працівників поліції.. Крім того, слід зазначити, що наявний відеозапис не є фрагментарним та відображає послідовну хронологію подій, які мали місце.

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до п. 15 Інструкції «з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

При цьому, рапорт поліцейського не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення та рапорт оцінені у сукупності з іншими належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Посилання адвоката Мудрак М.М. на те, що ОСОБА_1 військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння та складання висновків медичного огляду на стан сп`яніння проводи посадовою особою Військової служби порядку у Збройних Силах України або в присутності такої посадової особи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху.

За змістом ст. 15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП.

Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

При вирішенні питання про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом першої інстанції досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи, їм надана оцінка у сукупності.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Таким чином, інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б вказували на істотні порушення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мудрака Михайла Миколайовича залишити без задоволення

Постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя