КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/16701/24

Суддя в суді першої інстанції: Гавенко О.Л.

Провадження № 33/824/1982/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участі секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (а.с. 48-50).

Не погодившись з вказаною постановою, 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 53-57).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що оскаржувана постанова не була вручена і день її проголошення, була направлена поштою та отримана дружиною його брата 04.02.2025 року, що вона йому повідомила 10.02.2024 року. Для підготовки апеляційної скарги він ознайомився зі матеріалами справи та оскаржуваною постановою 11.02.2025 року, відтак, перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 11.02.2025 року. Відтак, вважав, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що 08.11.2024 року ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем VolkswagenGolf, н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виниклою необхідністю, через різке погіршення стану здоров`я брата ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем та повертався з зони ведення бойових дій для проходження лікування, ВЛК та здачі зброї на зберігання до військової частини.

Вказував, що визначені ознаки сп`яніння є неточними, як це передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки, отже огляд на стан сп`яніння проводився без їх участі.

Крім того, 09.11.2024 ОСОБА_1 пройшов імунохроматографічне дослідження, згідно з яким в організмі не було виявлено наркотичним речовин, що ставить під сумнів судження поліцейських. Зазначав, що протягом поїздки вони з братом вживали енергетичні напої, що могло повпливати на розширені зіниці.

Стверджував, що від огляду відмовився, оскільки брат мав в найкоротший термін прибути у військову частину. Звертав увагу, що під час зупинки працівниками поліції не було зазначено про причину зупинки транспортного засобу.

Також, зазначав, що працівниками поліції було невірно здійснено кваліфікацію правопорушення за ч. 5 ст. 125 КУпАП. Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , працівники поліції послались на те, що постановою ББА601164 від 09.04.2024 року останній був визнаний винним та притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 19.04.2024 року. КУпАП не містить норми, яка б визначила, що слід розуміти під поняттям повторне вчинення адміністративного правопорушення. В той же час, зі змісту ст.. 35 КУпАП слідує, що під повторне вчинення адміністративного слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Відтак, для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, особу вже має бути піддано адміністративному стягненню за вчинення однорідного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Натомість, 08.11.2024 року ОСОБА_3 мав бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, відповідно до постанови Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/1118/24 від 17.06.2024 року. Станом на 08.11.2024 року він не був особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому його дії щодо керування транспортним засобом, які мали місце 08.11.2024 року не могли бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 53-57).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи (а.с. 64-67).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З метою реалізації права на апеляційне оскарження, в тому числі у випадку неотримання повного тексту судового рішення у строк, який би дозволяв своєчасно подати апеляційну скаргу, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, у вказаній частині статті зазначено, що у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.

Як вбачається з матеріалів справи, після надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, справу було призначено до розгляду на 13.12.2024 року о 08:00 год. (а.с. 18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до довідки про відкладення судового засідання від 16 грудня 2024 року, в зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання відкладено до 08:15 год. 24 січня 2025 року (а.с. 20).

17 грудня 2024 року до суд повернулось рекомендоване повідомлення разом з конвертом про не вручення поштового відправлення адресату з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 22).

Також, 14 січня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення разом з конвертом про не вручення поштового відправлення адресату з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23).

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2025 року об`єднано матеріали 357/16701/24, 3/357/176/25 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в одне провадження 357/16703/24, 3/357/177/25 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП під єдиним номером 357/16701/24, 3/357/176/25 (а.с. 24).

Постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2025 року винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказів обізнаності апелянта з розглядом судом першої інстанції матеріалів адміністративних правопорушень матеріали справи не містять.

При цьому, в матеріалах справи міститься розписка про ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 11 лютого 2025 року.

Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги та встановлено, що висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169020 від 08.11.2024 року, 08.11.2024 о 15 год. 53 хв. траса А/Д М-05 Київ-Одеса 77 км водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 ,з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.Від проходження огляду на стан наркотичногосп`яніння відмовився. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1-2).

До протоколу додані: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 16030, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписка, довідка, адмінпрактика, рапорт, відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3-13).

За загальнодоступними відомостями з ЄДРСР встановлено, що постановою Сквирського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605.60 грн. судового збору на користь держави за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Вказана постанова Сквирського районного суду Київської області від 17 червня 2024 рокуне була оскаржена, а відтак набрала законної сили.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п. 2 Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку № 1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, є підставою для притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Так, з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 . Далі, працівники поліції підійшли до транспортного засобу за кермом якого сидів ОСОБА_1 . Під час перевірки документів, працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , які були повідомлені останньому. На запитання поліцейського «що вживали», ОСОБА_1 зазначив «Амфетамін» (15:54 год.). В подальшому, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 13).

Доводи апелянта що виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння є неточними, суд відхиляє, оскільки виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість відповідають п. 4 Інструкції № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та є підставою для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 було підтверджено факт вживання амфетаміну, що вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки працівники поліції не залучили свідків правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, диспозицією ст.266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку. З матеріалів справи вбачається, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано на камеру.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До апеляційної скарги апелянт долучив Результат імунохроматографічного дослідження від 09 листопада 2024 року, здійсненого в Медичному центрі ГарМед, однак, з якої вбачається, що огляд проведено за сплином двох годин після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та без їх присутності, що вказує на недопустимість такої довідки, як доказу, по справі.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для закриття провадження в справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Крім того, згідно з протоколом серії ЕПР1 № 16030 від 08.11.2024 року, 08.11.2024 року о 15 год. 53 хв. траса А/Д М-05 Київ-Одеса 77 км водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Volkswagen Golf ,д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ББА601164 за ч. 2 ст.1 26 КУпАП від 09.04.2024, чим порушив п. 2.1а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 27-28).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , який своїм підписом підтвердив, що йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З довідки старшого інспектору ВП батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області капітана поліції Кабак А. вбачається, що 09.04.2023 року винесено ВП № 1 (м. Сквира) Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 601164 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн.

09.04.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено ВП № 1 (м. Сквира) Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області протокол ААД № 332422, відповідно до Сквирського міськрайонного суду у Київській області, 376/1118/24 від 17.06.2024 року позбавлений права керування т/з на 1 рік (а.с. 29).

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано: відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, роздруківка таблиці Адмінпрактика, розписка, рапорт (а.с. 30,37,38,39).

Відповідно до ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, -

тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З Адмінпрактики вбачається, що 09.04.2024 року винесено ВП № 1 (м. Сквира) Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 601164 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн. (а.с. 30).

Також, в Адмінпрактиці вказано, що посвідчення водія ОСОБА_1 НОМЕР_2 , видане 07.09.2022 року строком дії до 07.09.2024 року (а.с. 30).

Відтак, станом на 08.11.2024 року ОСОБА_1 не мав права керування ТЗ, оскільки строк дії водійського посвідчення було прострочено.

Таким чином, мала наявність ознака повторності вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що працівниками поліції було вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що постановою Сквирського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а відтак, станом на 08.11.2024 року він був особою позбавленою права керувати транспортними засобами, суд відхиляє, оскільки позбавлення права керування транспортним засобом не спростовує обставини, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Враховуючи викладене, висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може погіршувати становище обвинуваченого за його апеляційною скаргою на судове рішення у справі про адміністративне правопорушення порівняно з визначеною судом першої інстанції мірою відповідальності.

Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 125 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець