Справа № 944/7097/24
Провадження №3/944/349/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - тво командира 1 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст.16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, внаслідок недбалого ставлення до виконання обов?язків військової служби, у період із 15.11.2024 по 10.12.2024 належних заходів щодо організації дотримання військової дисципліни підпорядкованими військовослужбовцями не забезпечив, не вжив належних заходів щодо запобігання надзвичайним подіям, кримінальним, іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, не забезпечив встановлення в підрозділі такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання Законів України та положень Статутів ЗС України та особисто не виконав покладені на нього обов?язки Статутами ЗС України та іншими нормативно-правовими актами, внаслідок чого декілька підлеглих військовослужбовців, здійснили самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Окрім цього, капітан ОСОБА_1 будучи посадовою особою - командир навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону заступником школи підготовки фахівців протитанкових засобів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , у порушенні вимог ст.11, 12, 14, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у не проведенні до 16.11.2024 службового розслідування за наказом командира військової частини НОМЕР_2 №3152 від 24.10.2024 «Про перепризначення відповідального за проведення службового розслідувань призначених наказами командира військової частини НОМЕР_2 №2804-АД від 21.09.2024», внаслідок чого не скеровано в правоохоронні органи повідомлення та матеріали вчинення кримінального правопорушення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

10.01.2025 в судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, просить надати час для ознайомлення з матеріалами справи.

15.01.2025 - в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушення визнав частково, просить відкласти для долучення до матеріалів справи документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №101 та №102 від 13.12.2024, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, вчинене у період із 15.11.2024 по 10.12.2024 року.

Водночас загальновідомою є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан, який наразі продовжено.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Суддя звертає увагу, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин адміністративного правопорушення чи наявності вини особи у разі закриття провадження.

Крім того, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі й вини особи у його вчиненні.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі №910/18319/16, від 16 квітня 2019 року у справі №927/623/18.

Отже, аналіз положень ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була б відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»)

Адміністративне правопорушення було вчинено у період із 15.11.2024 по 10.12.2024, тобто на час розгляду матеріалів закінчився тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, на день розгляду даної справи про адміністративне правопорушення минув встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п.7 ст.247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 відповідно до п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя І.М.Матвіїв