ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22569/24

Провадження № 33/820/98/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Загуровського О.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124, частиною 2 статті 130 КУпАП, та

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), на порушення п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «KIA Sportage», номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Після цього ОСОБА_1 на порушення п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та в подальшому в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, діючи повторно протягом року, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 1224, статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисникЗагуровський О.В. просив постанову судді суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст.124, ст.1224 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для доопрацювання та належного їх оформлення з усуненням недоліків протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №110360 від 10.08.2024 року, складеного за ст. 124 КУпАП та інших матеріалів, зазначених у мотивувальній частині скарги.

Зазначає, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, як такого зіткнення автомобілів не відбулося взагалі, автомобіль «KIA Sportage» не отримав жодних механічних пошкоджень, а подряпина в лівій частині бампера, яку поліцейські вважали наслідком вчиненого ОСОБА_1 наїзду, утворилась задовго до цього інциденту за інших обставин, оскільки вона розташована набагато нижче рівня заднього бампера автомобіля «KIA Sportage», на якого начебто автомобілем «Volkswagen Golf» під керуванням ОСОБА_1 було здійснено наїзд.

Вважає, що суд, діючи поза межами вимог КУпАП незаконно, самовільно виключив із обвинувачення ОСОБА_1 інкриміновану йому обставину, порушення вимог п.13.1 ПДР (не дотримання безпечної дистанції). Однак, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому, для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушенні особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення. У зв`язку із цим, у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена конкретна норма ПДР та точний зміст її вимог, порушення яких і призвело до наслідків, передбачених у ст. 124 КУпАП.

Апелянт вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110360 від 10.08.2024 року, а саме, у сформульованому ОСОБА_1 обвинуваченні за ст.124 КУпАП фактично описано порушення дій, які не мають жодного стосунку до недотримання безпечної дистанції ОСОБА_1 , що ставилося у вину останньому у складеному на нього протоколі. Окрім того, у вказаному протоколі вказано, що під час наїзду на припарковане авто «KIA Sportage» ОСОБА_2 перебувала за його кермом, що суперечить показанням цієї ж потерпілої та її чоловіка ОСОБА_3 , згідно з якими вони під час наїзду на їх авто перебували на відстані біля 10м від нього.

Звертає увагу, що на схемі місця ДТП від 10.08.2024 року графічно не зображено та не зафіксовано: координат місця зіткнення транспортних засобів, позначеного на схемі цифрою «З»; відсутня належна прив`язка електроопори позначеної цифрою «4» до інших елементів дорожньої обстановки; не відображено розташування дорожніх знаків у зоні дії яких знаходиться дана ділянка вуличної мережі; не позначено напрямку руху ТЗ перед зіткненням (наїздом).

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110381, який був складений на ОСОБА_1 10.08.2024 року за ч.2 ст.130 КУпАП є незаконним, оскільки на момент складання цього протоколу у працівників поліції не було жодних доказів того, що ОСОБА_1 протягом останнього року піддавався саме адміністративному стягненню за дане правопорушення, як це передбачено у диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що судом було допущено неповноту судового розгляду, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_4 , який був безпосереднім очевидцем даної події, міг дати свідчення на користь ОСОБА_1 , оскільки його письмові пояснення були написані працівниками поліції, які він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння підписав, не читаючи їх змісту.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, оскільки він з місця інциденту нікуди не утікав, працівники поліції його виявили відразу після прибуття, а саме ОСОБА_1 перед цим відійшов на певну відстань для можливості справлення природних потреб собаки, який весь час був разом із ним.

Посилається на те, що на відеозаписах, які долучені до матеріалів справи, добре видно, що працівники поліції весь час перебувають від ОСОБА_1 на значній відстані, побоюючись його собаки, а тому, не могли чути від нього запаху алкоголю, мова ОСОБА_1 на усіх відеозаписах чітка та зрозуміла, його поведінка адекватна та відповідає обстановці. Жодних прямих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем "Volkswagen Golf", матеріали справи не містять, не було здобуто таких у суді.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_3 повторно не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Також у судове засідання не з`явився захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Загуровський О.В., згідно інформації начальника Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області від 28.02.2025, отриманої на запит суду, виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_5 № 216 від 07.02.2025 (а/с 142-144).

Після повідомлення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про смерть його захисника, останній не з`явився у судове засідання, не залучив іншого захисника, не заявляв будь-яких клопотань та не повідомив про поважні причини неявки, у зв`язку з наведеним апеляційний розгляд проведено у відсутність учасників провадження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі захисник Загуровський О.В. оскаржуєдоведеність перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 10.08.2024 року, а також доведеність вчинення ним правопорушень за статтями 1224, 124 КУпАП, з огляду на недопустимість зібраних доказів та порушення судом принципів безсторонності та неупередженості.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв.,повторно протягом року, керував автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькомуз ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110381 від 10.08.2024 року (а/с 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а/с 12), відеозаписом, доданим працівниками поліції до протоколу (а/с 19).

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора, доданого до протоколу вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, однакостанній відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції№ 1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Доводи про незаконність протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №110381, який був складений на ОСОБА_1 10.08.2024 року за ч.2 ст.130 КУпАП, тоді як на момент складання цього протоколу у працівників поліції не було жодних доказів того, що ОСОБА_1 протягом останнього року піддавався саме адміністративному стягненню за дане правопорушення, як це передбачено у диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП, є безпідставними а спростовуються наявними у справі доказами.

Так, повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП підтверджується довідкою відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Хмельницькій області (а/с 9); постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року, яка набрала законної сили 20.05.2024, згідно якої ОСОБА_1 протягом 2024 року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік (а/с 17); постановою інспектора УПП в Хмельницькій області серії ЕНА № 2801947 від 10.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП, за керування автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв. по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому, будучи позбавленим права керування транспортними засобами (а/с 20).

Таким чином, на час складання протоколу від 10.08.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 поліцейськими через базу даних було встановлено що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Відтак, суд першої інстанції правильно кваліфікував діяння ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Крім того, постановою інспектора УПП в Хмельницькій області серії ЕНА № 2801947 від 10.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП, за керування автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв. по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому, будучи позбавленим права керування транспортними засобами (а/с 20) підтверджується також факт керування ОСОБА_1 автомобілем "Volkswagen Golf" 10.08.2024 о 17 год. 20 хв. по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому.

Ця постанова є чинною, матеріали справи не містять даних про її скасування.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_1 10 серпня 2024 року не керував транспортним засобом, не мав ознак сп`яніння, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 наявний склад даного адміністративного правопорушення.

Щодо оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень за статтями 1224, 124 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому, в порушення п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «KIA Sportage», номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 на порушення п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Згідно зі статтею 122-4 КУпАП, адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 «а» ПДР України встановлено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110360 від 10.08.2024 року, складеного уповноваженою на те особою поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Підлісною Н.А. ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив наїзд на припарковане авто «KIA Sportage», номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Водій ОСОБА_1 порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху України: водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану т/з повинен дотримуватися безпечної дистанції; п.2.3 «б» Правил дорожнього руху порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, протоколом серії ЕПР №110370 від 10.08.2024 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху України: залишення місця пригоди після скоєння ДТП.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110360 від 10.08.2024 року та ЕПР №110370 від 10.08.2024 мають доказову силу лише у сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, на якій зафіксовані дорожня обстановка, місце зіткнення і розташування транспортних засобів після зіткнення та їх механічні пошкодження, надані письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , в судовому засіданні заслухавши покази потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 (очевидець події), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (поліцейські), дослідивши додані відеоматеріали, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124 КУпАП.

Разом з тим, місцевий суд виключив із обвинувачення ОСОБА_1 інкриміновану останньому обставину порушення вимог п. 13.1 ПДР (не дотримання безпечної дистанції), оскільки така не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

Як вбачається із доданих до протоколу письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_9 , 10.08.2024 року близько 17 год. вони автомобіль «KIA Sportage», номерний знак НОМЕР_2 припаркували по вул. Панаса Мирного, 32 в м. Хмельницькому. Коли вони виходили із автомобіля, до ОСОБА_9 звернувся водій автомобіля "Volkswagen Golf", номерний знак НОМЕР_1 , який хотів вище їхнього автомобіля припаркуватись і в грубій формі сказав щоб вони перепаркували своє авто, на що вони відмовили. Коли вони відійшли на 10 метрів від автомобіля, почули як ОСОБА_1 здійснив зіткнення із їхнім автомобілем. В подальшому ОСОБА_1 вийшов із автомобіля "Volkswagen Golf", взяв на задньому сидіння собаку і пішов у двір будинку, а його товариш залишився на передньому пасажирському сидінні автомобіля "Volkswagen Golf".

В судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 підтвердили свої пояснення щодо обставин події.

Свідок ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях зазначив, що 10.08.2024 року близько 17 год. 20 хв. він перебував в автомобілі "Volkswagen Golf" номерний знак НОМЕР_1 . Під час паркування ОСОБА_1 не розрахував відстань та здійснив зіткнення з автомобіль «KIA Sportage», номерний знак НОМЕР_2 . Після зіткнення ОСОБА_1 взяв собаку, яка сиділа на задньому сидінні та попрямував в невідомому напрямку.

Суд першої інстанції зазначив, що пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що автомобілем він не керував, що автомобіль випадково покотився, не будучи заведеним, при цьому пошкоджень транспортних засобів від зіткнення не було, не заслуговують на увагу та не можуть бути враховані, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в суді належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема поясненнями потерпілої та свідків, підстав недовіряти яким немає, даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані зокрема механічні пошкодження транспортних засобів, а також постановою інспектора УПП в Хмельницькій області серії ЕНА № 2801947 від 10.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП за керування автомобілем у вищевказаних місці та час, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги про наявність підстав для повернення матеріалів справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст.124, ст.1224 КУпАП до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для доопрацювання та належного їх оформлення з усуненням недоліків протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №110360 від 10.08.2024 року, складеного за ст. 124 КУпАП та інших матеріалів.

Нормами КУпАП не передбачено повернення протоколів про адміністративні

правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Разом з тим, згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, Пленум ВСУ визнає правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Натомість, протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст.124, ст.1224 КУпАП складені уповноваженою на те посадовою особою та з додержанням вимог ст.256 КУпАП.

Враховуючи встановлене, заперечення захисникаЗагуровського О.В. здійснення зіткнення за участі автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, спростовуються матеріалами справи та розцінюються судом як тактика захисту особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з метою уникнення такої відповідальності.

Доводи захисника про неповноту судового розгляду та про передчасність винесеної постанови є безпідставними, оскільки наявних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, спеціальні знання для цього не потрібні.

Отже, треба зазначити, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно зі статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, статтями 1224, 124 КУпАП, правильно визначив вид стягнення у межах цих статей, відповідно до вимог статті 36 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суддя суду першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 пунктів 2.10 «а», 2.3 «б» ПДР України, не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду, відсутні підстави для закриття провадження у справі, отже апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Загуровського О.В. про скасування постанови судді суду першої інстанції не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Загуровського О.В., оскільки не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду, повернення матеріалів справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130, ст.124, ст.1224 КУпАП до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області для доопрацювання та належного їх оформлення з усуненням недоліків протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №110360 від 10.08.2024 року, складеного за ст. 124 КУпАП, відсутні підстави також і для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Загуровського О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 1224, статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя