П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Кудіної М.Г., розглянувши матеріали про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 327206 від 28.12.2024 року убачається, що 28.12.2024 року о 18 год. 30 хв. на напрямку 359 прикордонного знаку на відстані 600 м. до державного кордону України, на залізничній станції м. Чоп (Чопська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) в межах контрольованого прикордонного району, інспектором моніторингу обстановки був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що наміру здійснити незаконний перетин державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон Україн він не мав. Зазначив, що перешкод для законного виїзду за кордон він не має та прибув на залізничний вокзал м. Чоп саме із тією метою оскільки, придбав квиток на потяг №146Д сполученням Чоп-Будапешт місце№94 у вагоні№ 3/407 , який відправлявся з ст. Чоп 28.12.2025 року о 09 год.02 хв., однак запізнився на потяг та не пройшов митний контроль . Після цього на залізничному вокзалі неодноразово спілкувався як із прикордонниками так і з працівниками залізничного вокзалу з приводу можливості поїздки в Угорщину наступним потягом. Усі необхідні документи, що дають право на виїзд за кордон мав при собі. Вечером його було затримано прикордонниками на залізничному вокзалі м. Чоп.

Адвокат Кудіна М.Г. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, вказуючи, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, і не визнаються самим ОСОБА_1 . Факт перебування ОСОБА_1 на території залізничного вокзалу біля зони митного контролю не є беззаперечним доказом спроби перетину ним кордону поза межами пункту пропуску. Також зазначила, що ОСОБА_1 перебував на території залізничного вокзалу з 09 год. до 16 год. 30 хв. та намагався з`ясувати у працівників прикордонної служби та працівників залізничного вокзалу можливість перетину кордону на підставі тих документів, які він має, а саме: закордонного паспорту громадянина України, або отримати письмову відмову в праві перетину кордону.

Інспектор прикордонної служби 1 категорії відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що 28.12.2024 року о 18 год. 30 хв. ним було затримано громадянина України ОСОБА_1 за спробу незаконного перетину державного кордону. Вказаний громадянин протягом дня ходив залізничним вокзалом на станції м. Чоп, а саме приміщенням та прилеглою територією за межами вокзалу, у межах контрольованого прикордонного району, розпитував про можливість перетину кордону, тому було прийнято рішення , що у такий спосіб він намагається здійснити спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, покази свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251КУпАП визначає, щодо доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-ікінозйомки, відеозапису чи засобів фото- ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,протоколом про вилучення речей і документів, атакож іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією частини першої статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст.12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Отже, для наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, необхідно встановити факт спроби перетину ним державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску та наявність прямого умислу на незаконний перетин державного кордону.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, до матеріалів справи не додано належних доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 об"єктивної та суб"єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Так, у ході розгляду справи судом установлено, що ОСОБА_1 було затримано на залізничній станції м. Чоп о 18 год. 30 хв. 28.12.2024 року.

ОСОБА_1 не заперечує наміру виїзду за кордон, у підтвердження чого надав суду квиток на його ім"я, на потяг №146Д сполученням Чоп-Будапешт з часом відправлення 28.12.2024 року о 09:02 зі станції Чоп.

Суддею також досліджено витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2024 року № 72, з якого убачається, що ОСОБА_1 наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.03.2024 року № 22 звільнений у запас відповідно до п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «Г» (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), і направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стороною захисту судді надано також довідку до акта огляду МСЕК серії ААА № 074841 від 22.04.2010 року, згідно з яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з першою групою інвалідності безстроково з приводу захворювання опорно-рухового апарату.

Водночас, суддя у даному випадку не вирішує питання наявності у ОСОБА_1 права на перетин кордону.

Разом з тим, даних про те, що ОСОБА_1 покинув територію станції Чоп та вчинив дії щодо незаконного перетину кордону поза встановленими пунктами пропуску матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч. 1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вищезазначеного, суддя доходить висновку, що органом, що склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч.1 ст. 204-1 КУпАП, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи, що в матеріалах справи по адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.204-1 ч.1, 247 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Придачук