Справа №: 385/1790/24 Провадження № 3/385/904/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пільгуя О. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старосту Таужненського старостинського округу,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.12.2024 о 16:06 на 2 кілометрі автодороги смт Завалля с. Могильне керував автомобілем Dailer Chrysler Vito 109 CDI номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки приладом алкотестер Драгер 6810, тест № 3581, результат тесту 0,64 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що він дійсно 03.12.2024 о 16:06 на 2 кілометрі по автошляху смт Завалля с. Могильне керував автомобілем Dailer Chrysler Vito 109 CDI, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Результат огляду приладом алкотестер Драгер становив 0,64 проміле. Зазначає, що з результатом не погодився, подзвоним адвокату, який порадив пройти огляд в лікарні. Повідомив про це одному з поліцейських, який вказав, що вже нікуди їхати не потрібно, все вже записано. Підписав протокол та акт, вважаючи, що огляд приладом Драгер за таких умов є недійсним. Вказав, що це бачила свідок ОСОБА_2 .

Захисником адвокатом Пільгуєм О. М. було подано письмове клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, яке він підтримав в судовому засіданні. Клопотання мотивоване тим, що поліцейський не повідомив водія про ознаки стану алкогольного сп`яніння, які є підставами для проведення огляду, названі інспектором причини «щось чую від вас запах алкоголю, щось трішки лице почервоніле, очі у вас якісь…» не узгоджуються з приписами Інструкції № 1452/735. Тому за відсутності перед оголошенням вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння повідомлення ОСОБА_1 про ознаки алкогольного сп`яніння таки вимога є незаконною та безпідставною. Також пояснення поліцейського про те, що якщо водій відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння то він визнає, що вживав алкогольні напої не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735. Крім того на думку захисника Балану М. В. не забезпечено можливість пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки на відеозаписі відсутня ствердна та беззаперечна згода ОСОБА_1 з результатом огляду на місці зупинки. І на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення права наданого ст. 63 Конституції України, права передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені не в повній мірі та в спотвореній формі, зокрема роз`яснено право оскаржити дії поліцейських, що ст. 268 КУпАП не передбачає; ОСОБА_3 запропоновано надати пояснення при ознайомленні з складеним протоколом та його підписанні, а не під час складання такого.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, допитавши свідка доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так з досліджених доказів вбачається таке:

- з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 537441 від 03.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2024 о 16:06 на 2 кілометрі по автошляху смт Завалля с. Могильне керував автомобілем Dailer Chrysler Vito 109 CDI номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки приладом алкотестер Драгер 6810, тест № 3581, результат тесту 0,64 проміле. Також в протоколі наявний підпис ОСОБА_1 про те що він ознайомлений з протоколом, отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а також запис, що ОСОБА_1 відсторонений від керування;

- з результату тестування на алкоголь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3581 від 03.12.2025 о 16:27 год вбачається, що результат склав 0,64 проміле. Такий містить підпис ОСОБА_1 та поліцейського;

- з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено результатом тестування на алкоголь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3581 від 03.12.2025 о 16:27 год, результат 0,64 проміле також в акті наявний підпис ОСОБА_1 про те що він з результатом тестування згоден;

- відеозаписами на долученому уповноваженою особою DVD диску, з яких вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2024 о 16:06 на 2 кілометрі автодороги смт Завалля с. Могильне керував автомобілем Dailer Chrysler Vito 109 CDI номерний знак НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції. Коли йому вказали, що чутно запах алкоголю відповів, що: «в принципі не вживає, але сьогодні на роботі як би» та на пропозицію поліцейського погодився пройти огляд. Вийшов з автомобіля та здійснив дзвінок по телефону. Надалі М. Балану було роз`яснено можливість пройти огляд на стан сп`яніння на місці, чи в медичному закладі, повторно вказано на ознаки сп`яніння запах алкоголю, почервоніння обличчя, очей, вказали на причину зупинки. Певний час роздумував чи слід проходити огляд. В решті пройшов огляд на стан сп`яніння приладом Алкотест Драгер 6810, тест № 3581, результат тесту 0,64 проміле. На запитання чи згідний з результатом - погодився. Йому було роз`яснено, що в разі незгоди може пройти огляд в медичному закладі, на що повторно підтвердив, що з результатом згідний. Після цього поліцейський, роздрукувавши результат огляду повідомив про те, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та поліцейський приступив до складання протоколу. Після складення протоколу та акту огляду ОСОБА_1 з такими ознайомився, заперечень не заявляв. Після підписання протоколу на питання поліцейського чи бажає дати пояснення відмовився, повідомив, що претензій до поліцейських не має.

- рапортом інспектора СРПП О. Сотніченка з якого вбачається, що 03.12.2024 під час патрулювання смт Завалля було зупинено автомобіль Крайслер номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також, що після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 відсторонений від керування вищевказаним транспортним засобом.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було викликано та допитано свідка ОСОБА_2 . Остання в судовому засіданні показала, що вона, коли проїжджала, побачила автомобіль старости Таужнянського округу ОСОБА_1 та поліцейський автомобіль. Вирішила подивитись, що відбувається. Коли підійшла, то чула що ОСОБА_1 запитують чи він вживав алкогольні напої. Як голова ОТГ знає ОСОБА_1 як такого, що не зловживає алкоголем. Вона не була постійно на місці, відходила, потім поверталась. Як ОСОБА_1 продував Драгер не бачила. На запитання захисника повідомила, що чула як ОСОБА_4 казав по телефону, що не згоден з результатами огляду, запитував по телефону, як себе поводити, чи слід йому їхати в лікарню. По телефону казав, що хотів би поїхати в лікарню. Після цього чула, що ОСОБА_4 казав до поліцейського, що хотів би поїхати в лікарню, той пояснив, що вже не потрібно оскільки є результати. Кому саме з поліцейських він це говорив не пам`ятає.

Відповідно до довідки № 10352/112-1-2024 від 03.12.2024 т.в.о. начальника ВП №1(м. Гайворон) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, посвідчення водія вилучено та знаходиться у Відділення поліції № 1 (м. Гайворон).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

При цьому суд відхиляє аргументи сторони захисту про неповідомлення водія про ознаки стану алкогольного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписом події, де ознаки вказувались двічі до початку огляду (03:58 файл 0000000__0008.MP4 та 00:43 файл 0000000__0009.MP4), зокрема поліцейським зазначалось про запах алкоголю та почервоніння обличчя, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МОЗ та МВС 09.11.2015 № 1452/735 відповідає ознакам алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. При цьому не дослівне зазначення поліцейським ознак не є підставою для визнання огляду незаконним. Також суд відхиляє аргумент захисту про те, що невірне роз`яснення поліцейським наслідків відмови від проходження огляду як підтвердження особою вживання алкоголю має наслідком недійсність огляду на стан сп`яніння, оскільки таке твердження не ґрунтується на законі.

Крім того суд не бере до уваги твердження про незабезпечення можливості ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі виходячи з такого.

Так судом досліджено відеозапис долучений уповноваженою особою з якого вбачається, що М. Балан керував автомобілем, був зупинений поліцейськими, у зв`язку з наявністю ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких М. Балан визнавав, погоджуючись з вживанням алкоголю, погодився з пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння, пройшов такий на місці. Негайно після проходження однозначно погодився з результатом. Після додаткового роз`яснення можливості, у разі незгоди з результатом приладу 0,64 проміле, який вказує на стан сп`яніння, пройти огляд в медичному закладі відмовився. Поліцейський роз`яснивши, що щодо особи буде складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснивши права, передбачені ст. 268 КУпАП приступив до складання протоколу. На переконання суду дані факти надали можливість поліцейському скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки наявні всі ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід вказати, що в силу вимог ст. 266 КУпАП водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Справді незгода водія з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу унеможливлює складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та передбачає обов`язкове направлення такого водія на огляд до медичного закладу. При цьому, така незгода повинна бути чітко сформульована та висловлена водієм в категоричній чіткій формі одразу після оголошення результатів огляду. Таких обставин у даній справі не встановлено.

При цьому суд хоч і бере до уваги показання свідка ОСОБА_2 про те, що в певний період часу, після продування приладу Драгер, М. Балан, після розмови по телефону, підійшов до поліцейського та вказав, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння, але вважає, що таке вчинене після повторно вираженої чіткої згоди з результатами огляду, після роз`яснення права у разі незгоди з результатом пройти огляд в медичному закладі та відмови ОСОБА_5 від такого.

Суд вважає таку поведінку ОСОБА_5 суперечливою, з метою штучного створення підстав для уникнення адміністративної відповідальності. При цьому суд також звертає увагу на те, що М. Балан підписав акт огляду на стан сп`яніння, поставивши підпис в графі «з результатами згоден», не вказуючи заперечень та не бажав надавати пояснення, усно повідомивши, що претензій до працівників поліції немає, не заперечував факту вживання ним алкоголю. Слід зазначити, що відповідне пояснення свідка ОСОБА_2 не підтверджене відеозаписом, оскільки повний відеозапис долучений лише з бодікамери одного з поліцейських.

У зв`язку з цим відсутні підстави визнавати огляд недійсним, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Щодо пропозиції надати пояснення після складення протоколу, суд не вбачає порушень, оскільки таке відповідає вимогам ч. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, де зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу та не суперечить вимогам КУпАП.

У зв`язку з цим підстави для задоволення клопотання про закриття провадження відсутні.

При розгляді справи суд враховував практику ЄСПЛ, зокрема те, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 в справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 року №702/301/20).

З огляду на викладене доцільно накласти також стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У зв`язку з накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Пільгуя Олексія Миколайовича про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 31.03.2025