ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/236/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Ладуренко А.О., потерпілої ОСОБА_2 , представника Заруцького Р.М., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ладуренко А.О. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 04.11.2024, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1987 року народження,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 07.08.2024 о 15 год 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне домашнє насильство, а саме розмовляв в образливій формі на високих тонах, намагався хапати дитину за руки, внаслідок чого дитина злякалася та почала плакати, що згідно психологічної характеристики від 02.09.2024 стало причиною погіршення психоемоційного стану дитини.

Крім того, 07.08.2024 о 15 год 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне домашнє насильство, а саме розмовляв в образливій формі на високих тонах, намагався хапати дитину за руки, внаслідок чого дитина злякалася та почала плакати, що згідно психологічної характеристики від 02.09.2024 стало причиною погіршення психоемоційного стану дитини.

Не погодившись з постановою районного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Ладуренко А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника, які заперечували про її задоволення, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 729857 від 04.10.2024; свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями матері дітей ОСОБА_2 ; поясненнями малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; психологічними характеристиками на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; постанову Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 у справі № 643/10080/23 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, апеляційний суд не погоджується з даним висновком.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильства»

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729857 від 04.10.2024 (т. 2 а.с. 2), 07.08.2024 о 15 год 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психологічне домашнє насильство, а саме розмовляв в образливій формі на високих тонах, намагався хапати дитину за руки, внаслідок чого дитина злякалася та почала плакати, що згідно психологічної характеристики від 02.09.2024 стало причиною погіршення психоемоційного стану дитини.

Крім того, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729858 від 04.10.2024 (т. 1 а.с. 2) 07.08.2024 о 15 год 30 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне домашнє насильство, а саме розмовляв в образливій формі на високих тонах, намагався хапати дитину за руки, внаслідок чого дитина злякалася та почала плакати, що згідно психологічної характеристики від 02.09.2024 стало причиною погіршення психоемоційного стану дитини.

Проте, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті, оскільки дії в межах цього конфлікту не досягли межі, які б указувала на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Наявність в матеріалах справи психологічних характеристик ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони не містять посилання на події, які відбулись 07.08.2024.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розлучені, діти проживають разом з матір`ю. ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив про те, що за останні два роки він бачився з дітьми дуже рідко. Даний факт ОСОБА_7 не заперечувала.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови районного суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ладуренко А.О. задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко