Провадження № 3/243/1557/2025
Справа № 243/2470/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О. В. розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, солдата резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Солдат ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, являється військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді: солдата резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях» та відповідно до наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 08.04.2021 №56/дск «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» підрозділ виконує завдання за призначенням у зоні проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV на солдата ОСОБА_1 покладено наступні обов?язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим:

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини:

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою внучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України:

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини,

честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України:

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим

військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини:

виявляти повагу до командирів (начальників) і молодших за військовим

званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни:

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки

військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватись вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утрируватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету:

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно

виконувати вимоги військових статутів, накази командирів:

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між

військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і

додержуватися військового етикету:

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від

негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХII "Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок,

повернення до місця служби;

поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою:

під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Поряд з тим, незважаючи на вищезазначені вимоги нормативних актів солдат ОСОБА_1 17.03.2025 року перебував на території АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ),з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота).

Приблизно о 17:38 год. 17.03.2025 року під час проведення перевірки наявності особового складу та профілактичних заходах, щодо попередження вживання та зберігання наркотичних засобів та алкогольних напоїв посадовими особами 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 був виявлений солдат ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота) який перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_3 на території АДРЕСА_2 .

В подальшому посадовими особами 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 з метою проведення огляду на виявлення вживання алкогольних напоїв солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння шляхом видихання повітря у спеціалізований прилад для визначення концентрації парів алкоголю в повітрі, що видихається «АлкоФор 505», на що молодший солдат ОСОБА_2 добровільно погодився.

В результаті проведеного огляду було встановлено, що солдат ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп?яніння від 05.03.2025 року №115 (Прилад «АлкоФОР 505» №22052, тест №00086 від 17.03.2025 року) 1,533 проміле.

Солдат ОСОБА_1 погоджується, що він виконував обов?язки військової служби та перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_2 , де тимчасово дислокується підрозділ військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду у зоні проведення операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей в стані алкогольного сп`яніння, та свою провину визнає.

Дана подія є порушенням військової дисципліни в підрозділі, а також створює прецеденти для нових порушень серед інших військовослужбовців, що є вкрай недопустимим у військовому колективі.

Обтяжуючими обставинами вчиненого військового адміністративного правопорушення є те, що дії передбачені частиною 3 статті 172-20 КУпАП, вчинені солдатом ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду та військового стану.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію", затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а ЗСУ, інших військових формувань , оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію та штати мирного часу.

Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Водночас питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду:

Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа № 800/582/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Ураховуючи, що вищезазначене рішення має преюдиційну силу з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період.

Таким чином, 17.03.2025 року о 17:38 год. будучи виявлений з явними зовнішніми ознаками в стані алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду» в частині перебування військовослужбовцем у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування підрозділу військової частини.

18 березня 2025 року відносно солдата ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення А7014/41 за ч. 3 ст.172-20 КУпАП, в якому останньому, були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України. Заяв чи клопотань від нього не надійшло.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В протоколі про адміністративне правопорушення серії А7014/41 від 18.03.2025 року ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких він дійсно 17.03.2025 року перебував на території розташування підрозділу у нетверезому стані у зв`язку з тим, що випив алкогольні напої, а саме горілку, вину визнає. Окрім того, надав заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії А7014/41 від 18 березня 2025 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 17.03.2025 року о 17:38 год. ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП;

витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №71 від 10.03.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу зазначеної військової частини та приступив до виконання службових обов`язків;

актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів №121, згідно з яким ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою спеціалізованого приладу АлкоФор505 №22052, результат виявився позитивним, кількісний показник 1,533 %о проміле, з результатами проведеного тесту ОСОБА_1 погодився.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та доведеність його вини, а також про можливість накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп..

З огляду на те, що правопорушник є військовослужбовцем, підстави для стягнення з останнього судового збору відсутні у відповідності до положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40 1, 173-20, 188-28, 280, 283 - 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп., який перерахувати на номер рахунку (IBAN) UA0005658; отримувач - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100; ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва