П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К..К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, відповідно до облікової картки №141/2022/655 працює особою уповноваженою на роботу з митними органами в ПП «ВЕЛКРАФТ» (), мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 15.07.2017, виданий Любомильським РВ УМВС України у Волинській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст. 485 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 року до управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці від управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці надійшла доповідна записка від 10.12.2024 №15/15-03/20595 щодо опрацювання інформації уповноваженого митного органу Республіки Польща, отриманої листом Держмитслужби від 13.11.2024 №15/15-03-01/7/5857 (вх. митниці №55184/4/7.7-1).

Вказаним листом направлена відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польща №2401-ІОА.4331.63.2024.КК від 24.10.2024 щодо результатів перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 відповідно до положень статей 31 та 32 Доповнення 1 до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

Відповідно до зазначеного листа печатка під номером 6 вилучена з експлуатації 24 квітня 2023 року у зв`язку з фактами підробки документів з використанням підробленої печатки з цим номером.

Таким чином, сертифікати з перевезення товару EUR.1 завірені печаткою №6 митниці у Катовіце з 24 квітня 2023 року, є підробленими та не можуть вважатися дійсним доказом походження товарів.

Проведеною подальшою перевіркою по зазначеному факту, в тому числі з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 12.05.2023 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці декларантом ТОВ «МІ-7» (), ОСОБА_2 згідно відомостей зазначених в гр. 14 та 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення, шляхом електронного декларування, була подана митна декларація від 12.05.2023 ІМ40 ДЕ № 23UA49U2 та товаросупровідні документи, в тому числі інвойс № 230510.26922-PCL_WEL від 10.05.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 12.07.2019 та сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 10.05.2023 №PL/MF/AR0596546 на товар «сідельний тягач, що був у користуванні марки MAN, моделі TGX18.440, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , об`єм двигуна - 12419 см3, потужність 324 кВт, тип палива дизель. Торговельна марка " MAN". Виробник "MAN", DE».

Відправником даного товару є іноземне підприємство "Company PCL JUCAR LIMITED" (Cyprus, Limassol, 3026, Agias Zonis & Thessalonikis Str, Nicolaou Pentadromos Centre Block B, 10th floor, office 1001A), а одержувачем згідно гр. 8 МД є ПП "ВЕЛКРАФТ" (Україна, 43005, Волинська обл., Луцький р-н, м. Луцьк, пр. Грушевського президента, буд. 30, Код ).

Згідно графи 9, особою відповідальною за фінансове врегулювання є також ПП "ВЕЛКРАФТ" (Код ).

Вищезазначений товар оформлений із застосуванням преференційного режиму (код пільги 410), а саме звільнення від сплати ввізного мита на товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, на підставі абзацу 1 частини 1 статті 29 додатка І-А Тарифний графік України до глави 1 розділу IV торгівля та питання пов`язані з торгівлею (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII.

Для підтвердження преференційного походження товару суб`єктом ЗЕД ПП "ВЕЛКРАФТ" (Код ) ОСОБА_1 було надано сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 10.05.2023 №PL/MF/AR0596546 виданий митним органом Республіки Польща та завірений печаткою №6.

Згідно гр. 47 зазначеної митної декларації застосовано преференційну ставку, нараховане ввізне мито 10% в сумі 49564,41 грн.(умовно) та ПДВ в сумі 99128,82 грн. При цьому фактично сплачено необхідні платежі в сумі 99128,82грн.

Як підставу для нарахування преференційної ставки мита в гр.36 МД зазначено код преференції 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).

У графі 44 МД під кодом 0954 (Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1)) зазначено документ від 10.05.2023 №PL/MF/AR0596546.

Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 від 10.05.2023 №PL/MF/AR0596546 завірений підробленою печаткою №6, яка митним органом Республіки Польща вилучена з експлуатації 24 квітня 2023 року (відповідь митних органів Польщі №2401-ІОА.4331.63.2024.КК від 24.10.2024) є підробленим то застосування преференційної ставки ввізного мита умовного нарахування 10% (код преференції 410) під час оформлення вищевказаного товару за митною декларацією від 12.05.2023 ІМ40 ДЕ № 23UA49U2 є неправомірним.

Згідно листа управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 20.12.2024 №15/15-01/21288, без застосування коду пільги «410» по МД від 12.05.2023 ІМ40 ДЕ № 23UA49U2 приватним підприємством "ВЕЛКРАФТ" необхідно було сплатити митні платежі в сумі 158 606.12 грн. (в тому числі: ввізне мито - 49564,41 грн., та ПДВ 109041.71), що на 59 477.30 грн. більше ніж сплачено.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними в установленому законом порядку.

На виклик до Закарпатської митниці, для надання пояснень гр. ОСОБА_1 не прибув, про причини неприбуття митницю не повідомив.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 , який станом на 12.05.2023 року займав посаду директора ПП "ВЕЛКРАФТ" (Код ) вчинені дії, що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 59 477.30 грн. (в тому числі: ввізне мито 49564,41 грн. та ПДВ 9912.89грн.).

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 Митного кодексу України.

Особа відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти як «адресат відсутній за вказаною адресою» за №325.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддею вживались заходи задля забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, здійснювалось повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, шляхом надсилання повістки про виклик до суду.

З огляду на викладене, судом вжиті усі необхідні заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 у розгляді справи.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка останнього, щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі і просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 485 МК України та застосувати відносно останнього санкцію вищевказаної статті.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, який підтримав наведені в протоколі факти, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

У відповідності до ч.2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п.43 ч.1 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Диспозиція ч.1 ст.485 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає, зокрема, у наданні з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт надання документів, що містять неправдиві відомості та умисно бажати, щоб відповідні документи вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

У частинах 1 та 7 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріалами справи встановлено факт наявності спрямованих дій гр. України ОСОБА_1 на вчинення дій, що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 59 477.30 грн. (в тому числі: ввізне мито 49564,41 грн. та ПДВ 9912.89грн.).

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина гр. України ОСОБА_1 в скоєнні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0825/30500/24 від 24.12.2024 року, даними листа уповноваженого митного органу Республіки Польша від 24.10.2024, даними митної декларації ІМ40ДЕ23UA49U2, даними інвойс № 230510.26922-PCL_WEL від 10.05.2023, та даними сертифікату з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR 0596546 від 10.05.2023 на товар.

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях гр. України ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ч.1ст.485 МК України.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що гр. України ОСОБА_1 своїми діями скоїв порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.485МК України, а саме дії, що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 59 477.30 грн. (в тому числі: ввізне мито 49564,41 грн. та ПДВ 9912.89грн.).

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст.23,33 КУпАП, приходить до висновку, що на гр. України ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 485 ч. 1 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно положень ч.5 ст.283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з гр. України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.485,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в порушенні митних правил за ч.1 ст.485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 59 477.30 грн грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім гривень 30 коп.).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца