Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 565/2749/24

Провадження № 33/4815/337/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Москалик Т.В.,

захисника Слободіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., що підлягають стягненню у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2024 року о 17 год. 25 хв. ОСОБА_1 по вул. Енергетиків в м. Вараш Рівненської області керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI LANCER», д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря від 03.12.2024 р., чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що із матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є недопустимим доказом по справі, оскільки він не є безперервним та постійно переривається.

Заслухавши доводи захисника Слободіна А.С. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким надана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 03.12.2024 року, згідно якого громадянин ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а.с.4), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі та визнання ОСОБА_1 вживання наркотичних засобів напередодні (файл 1131, час 03:00).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Так, апеляційний суд виходить з того, що сама відмова від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі зафіксована відеозаписом безперервно, а тому відеозапис, долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом.

Апеляційний суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що водій ОСОБА_1 не допускав порушень правил дорожнього руху, за які б його слід було зупинити, оскільки в матеріалах справи наявне відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI LANCER» д.н.з НОМЕР_1 , яким рухався ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції у зв`язку з технічною несправністю (не працювала лампочка підсвічування номерного знаку) (файл 1130, час 00:50).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович