Справа №731/108/25
Провадження №3/731/66/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

у складі:

судді Савенка А.І.,

секретаря Трохименко Т.І.,

особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, не має статусу особи з інвалідністю, розлученої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не має статусу УБД, 27 вересня 2024 року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 січня 2025 року, близько 22 години 40 хвилин, перебуваючи у будинку 21 на вулиці Шевченка, в селі Остапівка, порушуючи громадський порядок і спокій громадян, висловлювалася нецензурною лайкою та образливими словами на адресу парамедика ОСОБА_2 , яку викликала у зв`язку з виникненням у доньки ОСОБА_3 ознак захворювання на алергію, відповідальність за що передбачена ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 23 січня 2025 року вона з дитиною лікувалась у реанімаційному відділенні Прилуцької міської лікарні один день та була виписана. Увечері 24 січня 2025 року, близько 20-00 години, у зв`язку із гострим станом дочки (алергічною реакцією) вона дійсно викликала швидку, однак карета приїхала близько 23 години. Медпрацівник ОСОБА_2 сказала, що не знає, що колоть, та почала телефонувати головному лікарю. Отже, вона вказала, що це не відповідає належній кваліфікації лікаря. Згодом, працівник пропонувала відвезти їх до реанімаційного відділення Прилуцької міської лікарні, однак, вона відмовилась, адже їм необхідна була госпіталізація до дитячої лікарні, адже дитині всього 17 років. Карета поїхала. Згодом, близько 03 години ночі, карета ЕШМД повернулась із працівниками поліції, їх відвезли до Прилуцької міської лікарні та залишили. Там відмовились від госпіталізації до реанімаційного відділення, і вона з донькою пішла з міської лікарні до автостанції. Вину у вчиненні правопорушення не визнала, вказала, що свідчення потерпілої та свідка є неправдивими.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 протягом 2024 року здійснила близько 70 викликів бригад ЕМД, а протягом січня 2025 року близько 12. В деякі дні здійснювала по декілька викликів. 24 січня 2025 року, близько 22 години, на телефонну лінію надійшов виклик від ОСОБА_1 , і потерпіла близько 22 години 40 хв. приїхала на кареті ШМД в с. Остапівка. Дитині була здійснена ін`єкція ліків від алергії. Гострого стану не вбачалось, однак дитина почала втрачати свідомість. Потерпіла зателефонувала до старшого лікаря для з`ясування, до якої лікарні везти дитину. Оскільки дитина перебувала з підозрою на гострий стан, необхідна була реанімаційна допомога, однак, таку допомогу не надають у дитячій лікарні, адже там не має реанімаційного відділення. Отже, вона запропонувала матері госпіталізацію до Прилуцької міської лікарні. Остання відмовилась від госпіталізації, мотивуючи це тим, що у Прилуцькій ЦМЛ надають медичні послуги неналежної якості, однак письмової відмови не надала. Натомість почала висловлюватись в адресу потерпілої нецензурною лайкою, висловлювала образи та під час розмови потерпілої по телефону вдарила її рукою по обличчю. Згодом, коли потерпіла вийшла з будинку, ОСОБА_1 через вікно продовжувала виражатись в її адресу нецензурною лайкою. Водій карети швидкої медичної допомоги був у автомобілі. По приїзду на станцію допомоги потерпіла звернулась до поліції. Згодом на другий виклик поїхали вже з працівниками поліції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 262040 від 10 лютого 2025 року, який містить відомості про час, місце, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 2);

- рапортом працівника поліції про повідомлення на службу 102, відповідно до якого 24 січня 2025 року, близько 22 години 40 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , був виклик ЕМД у зв`язку з нібито алергічною реакцією дитини. Прибувши за вказаною адресою, медик ОСОБА_2 перевірила стан дитини та запропонувала матері проїхати до Прилуцької ЦМЛ, на що та відмовилась, почала ображати медика та вдарила по обличчю. Медик викликала поліцію та пояснила, що при огляді дитини ознак захворювання не виявлено. Повідомила, що це вже не перший такий виклик, що дитина імітує хворобу та демонструє виражені ознаки психічного захворювання. Надалі ОСОБА_1 знову зателефонувала на лінію 102 та попросила допомоги. Коли фельдшер повторно прибула додому до ОСОБА_4 та запропонувала проїхати до Прилуцької ЦМЛ, мати вже погодилася. ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 були доставлені до Прилуцької ЦМЛ каретою швидкої допомоги (а.с. 3);

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що 24 січня 2025 року вона прибула на виклик за адресою: АДРЕСА_1 , для надання медичної допомоги ОСОБА_3 , 17 років. Коли вона надала дитині допомогу та запропонувала госпіталізацію, то мати ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , почала поводити себе агресивно, висловлювалась нецензурною лайкою, вдарила її долонею по обличчю та вигнала з будинку. Їхати до Прилуцької міської лікарні ОСОБА_1 відмовилась, проте підпис про відмову у картці виклику теж не поставила (а.с. 4, 5;

- наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_6 , який повідомив, що 24 січня 2025 року він перебував на чергуванні як екстрений медичний технік. Коли надійшов виклик про надання медичної допомоги ОСОБА_3 , він виїхав туди спільно з парамедиком ОСОБА_2 . Близько 22 години 20 хвилин, прибувши за адресою виклику, він залишився біля службового автомобіля, а ОСОБА_2 зайшла до будинку. Через деякий час потерпіла повернулась та повідомила, що в будинку відбувся конфлікт із ОСОБА_1 , яка висловлювалась нецензурною лайкою, виганяла ОСОБА_2 з будинку, поводила себе агресивно та вдарила її. Повернувшись на станцію була викликана поліція.

Суд враховує, що громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності.

Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. Перелік не є вичерпним.

Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що оскільки під час виклику екстрених служб, особа надає доступ до власного помешкання, тобто запрошує та надає доступ до свого житла, на час перебування цих осіб для виконання службових обов`язків таке володіння особи тимчасово набуває статусу громадського місця, відповідно, власники, повинні дотримуватись етичних норм поводження щодо інших осіб.

Суд критично сприймає заперечення особою, щодо якої складено протокол фактів висловлювань нецензурною лайкою та образливою лексикою в адресу потерпілої, адже це спростовується матеріалами справи та свідченнями потерпілої та свідка. Більш того, про протилежне свідчать навіть власноручно підписані пояснення ОСОБА_1 від 24 січня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією статті, у виді громадських робіт.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко