КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Нежури В.А., при секретарі Ольшевській Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що у фабулі протоколу зазначено лише факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак не вказано, що йдеться саме про відмову від медичного огляду, що є суттєвим. Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний пройти саме медичний огляд на стан сп`яніння.

Крім того, скаржниця зазначає, що вона відмовилася проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», але не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі.

Також у скарзі зазначається, що відеозапис, наданий як доказ у справі, є неповним, оскільки починається не з моменту зупинки транспортного засобу та має фрагментарний характер.

Окремо скаржниця звертає увагу на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 фактично керувала транспортним засобом на момент зупинки та наголошує на безпідставності самої зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник Липявка І.О. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України N?1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Визнаючи винною ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №154413 від 19.10.2024, направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2024, копію посвідчення водія НОМЕР_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис нагрудного реєстратора поліцейського.

За наслідками перегляду доказів, що містяться у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку.

Посилання скаржниці на безпідставність зупинки не відповідають обставинам справи, адже з відеозапису вбачається, що працівники поліції чітко повідомили їй причину зупинки, а саме: вчинення нею маневру розвороту без увімкнення покажчика повороту на перехресті вулиць Чорних Запорожців та Київської в місті Бровари.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність доказів факту керування транспортним засобом на момент зупинки, адже на відеозаписі з місця події зафіксовано, що саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу під час його зупинки, крім того, остання у жоден спосіб не заперечувала факту керування ані під час безпосереднього спілкування з працівниками поліції, ані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, її поведінка свідчила про усвідомлення нею власного статусу як водія, що керував транспортним засобом.

Скаржниця стверджує, що не відмовлялася від проходження огляду в медичному закладі, а лише не погодилася на перевірку за допомогою приладу «Драгер», проте такі твердження не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису чітко видно, що працівники поліції спочатку запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а після відмови - огляд у медичному закладі, від якого вона також відмовилася.

Посилання скаржниці на те, що у фабулі протоколу зазначено лише «відмову від огляду», без уточнення щодо його медичного характеру, не впливає на юридичну кваліфікацію вчиненого правопорушення і не звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи скаржника, що працівниками поліції було порушено порядок фіксування адміністративного правопорушення суд не бере до уваги, оскільки відеозапис, який міститься в матеріалах справи відображає всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином поведінка ОСОБА_1 розцінюється як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУПАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду