ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокатів Маслака І.П., Чернуся П.О. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисників Маслака І.П., Чернуся П.О.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Вільямовського Ю.В.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року 31 жовтня 2024 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шосе Донецьке, 124 в м.Дніпрі, в порушення п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з вантажним автомобілем DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, після зіткнення автомашина TOYOTA AVENSIS продовжила некерований рух та зіткнулась з автомобілем MERCEDES BENZ E 200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник Маслак І.П. просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим. Вказує на те, що додані до протоколу матеріали не доводять поза розумним сумнівом порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Наголошує на тому, що суд першої інстанції проігнорував клопотання сторони захисту про проведення експертизи та заяву про допит свідка ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі захисник Чернусь П.О. просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою закрити провадження по справі або змінити накладене стягнення на більш м`яке, а саме штраф.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про допит свідка ОСОБА_4 , який підтверджував відсутність маневрування з боку водія ОСОБА_1 . Наголошує на тому, що механічні пошкодження лівої задньої частини та колеса транспортного засобу TOYOTA AVENSIS цілком ймовірно могли виникнути внаслідок маневру праворуч вантажного автомобіля DAF XF. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, внаслідок чого на ОСОБА_1 було покладено занадто суворе стягнення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисників Маслака І.П., Чернуся П.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника Вільямовського Ю.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п.10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП, на якій зображено положення учасників дорожньо-транспортної пригоди, якими зафіксовано факт вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; поясненнях учасників ДТП; відеозаписі, на якому зафіксований рух вантажного автомобіля DAF XF та автомобіля MERCEDES BENZ E 200, будь якої зміни напрямку руху зазначені автомобілі не здійснювали, автомобіль TOYOTA AVENSIS до зіткнення не фіксується камерою відео-спостерження і перебуває справа від вантажного автомобіля, саме на шляху руху автомобіля TOYOTA AVENSIS фіксується перешкода у вигляді автомобілів, які припарковано, і водія одного з автомобілів, який відкриває кришку багажника свого автомобіля; а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання захисників на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів було встановлено, що 31 жовтня 2024 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 під час керування автомобілем TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шосе Донецьке, 124 в м.Дніпрі, в порушення п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху ліворуч не переконався в безпечності маневру та допустив зіткнення з вантажним автомобілем DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, після зіткнення автомашина TOYOTA AVENSIS продовжила некерований рух та зіткнулась з автомобілем MERCEDES BENZ E 200, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме для об`їзду зазначеної перешкоди водій автомобіля TOYOTA AVENSIS ОСОБА_1 здійснив маневр вліво, не переконавшись в його безпечності, що і стало причиною ДТП, такий висновок підтверджується і характером механічних ушкоджень автомобіля TOYOTA AVENSIS в ліву частину заднього колеса.

Що стосується доводів захисника Маслака І.П. про те, що судом першої інстанції не було призначено у справі судову автотехнічну експертизу, апеляційний суд вважає їх безпідставними і зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду, яка призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, і призначається експертиза лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Апеляційний суд вважає, що наявні у справі докази, досліджені судом першої інстанції, не є взаємно суперечливими і надавали можливість встановити дійсні обставини справи без спеціальних знань та призначення експертизи.

Що стосується доводів захисника Чернуся П.О. про те, що суд першої інстанції застосував занадто суворе стягнення апеляційний суд вважає, що вони заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На переконання судді апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене судом ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 6 місяців є занадто суворе.

Так, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував відсутність обставин, що обтяжують адміністративне стягнення, відсутність відомостей про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, який є ветераном війни учасником бойових дій, має дружину ОСОБА_5 , яка є інвалідом другої групи та потребує лікування.

Крім того, при визначенні виду стягнення апеляційний суд враховує думку потерпілого ОСОБА_2 , який під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції поклався на розсуд суду в частині застосування стягнення.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційні скарги захисників особи, що притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокатів Маслака І.П., Чернуся П.О. задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення стягнення.

Вважати, що на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот