Справа № 289/472/25
Номер провадження 3/289/294/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Слижби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: завідувач сектору режиму секретності відділу інформаційної безпеки Головного центру спеціального контролю,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №5 від 17.01.2025 року: ОСОБА_1 , будучи завідувачем сектору режиму секретності відділу інформаційної безпеки Головного центру спеціального контролю (ГЦСК) та виконуючи свої обов`язки (наказ ГЦСК від 19.07.2005 № 56-ОС) відповідно до вимог статей 21, 28 Закону України Про державну таємницю та вимог пунктів 41, 42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок-939), а також посадової інструкції завідувача СРС ГЦСК порушив законодавство у сфері охорони державної таємниці. Зокрема, у ході проведення спеціальною експертною комісією СБ України спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, в ГЦСК, який знаходиться за адресою: 12265, Житомирська обл., Житомирський р-н, селище Городок, вул. Космічна, буд. 1, були виявлені та зафіксовані наступні факти порушень вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, а саме:

- у Центрі не розроблялись номенклатури секретних справ на 2024-2025 роки;

- порядок надання доступу до секретних справ на СРСД не відповідає вимогам пунктів 98, 361, 362 Порядку №939;

- ведення секретного діловодства на СРСД не відповідає положенням абзацу третього пункту 245 Порядку №939 (у журналі обліку вхідних секретних документів реєстр. № 176 та журналі обліку вхідних документів Літер М реєстр. № 178 не зазначаються дані про обіг додатків до матеріальних носіїв інформації);

- у ГЦСК відсутній встановлений Порядок, який виключатиме можливість ознайомлення сторонніх осіб з документами і справами, які підлягають знищенню, а також випадкове знищення секретних документів, справ та інших матеріальних носіїв секретної інформації, що не відібрані для знищення;

- в журналі обліку вхідних документів та в журналі інвентарного обліку письмових зброшурованих матеріалів відсутні підписи голови або членів комісії за загальні перевірки наявності МНСІ за 2023-2024 роки;

- в актах придатності режимних приміщень (інв. реєстр. №№ 159дск/рб, 143дск/рб, 142дск/рб, 157дск/рб) відсутні відомості щодо розміщення обладнання та технічних засобів (паперознищувальна машинка, друкарська машинка, ПЕОМ тощо);

- Інструкцією на випадок виникнення надзвичайної ситуації (пожежі, аварії, стихійного лиха, спрацювання сигналізації тощо), яку затверджено 05.12.2024, не визначено порядок доступу та перебування у режимних приміщеннях (зонах, територіях) представників аварійних та рятувальних служб;

- Порядком дій посадових осіб щодо здійснення заходів із забезпечення режиму секретності у разі виникнення загрози захоплення матеріальних носіїв секретної інформації (від 11.04.2024 реєстр. № 9дск) не визначено маршрути можливого переміщення носіїв секретної інформації у безпечні місця в межах Центру; осіб відповідальних за здійснення заходів зі знищення або переміщення матеріальних носіїв секретної інформації у безпечні місця в межах СРСД.

Своїми діями ОСОБА_1 вичинив правопорушення за що передбачена відповідальність за п. 6 ч. 1 ст. 212-2КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд матеріалів справи провести у його відсутність, вину визнає.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення відповідно п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 5 від 17.01.2025 року; витягом з акту спецальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Державній службі України з безпеки на транспорті від 16.01.2025 р.; витягом з посадової інструкції від 14.06.2022 №26/1-730в-дск; витягом з нормативно-правових актів у сфері охорони державної таємниці; Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверденого постановою КМУ від 18.12.2013 р. №939; витягом з наказу №56-ОС від 19.07.2005 р.; витягом з посадової інструкції завідувача сектору режиму секретності; копією зобов`язання ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до держтаємниці від 30.08.2018 року, відповідно до якого останній проінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці; витягом з наказу №75-ОС від 06.11.2018 року.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції статті у виді штрафу, що буде достатнім та необхідним для виправлення правопорушника та недопущення в подальшому вчинення нового правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи та не надано суду жодного підтвердження, щодо можливих підстав звільнення його від сплати судового збору, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212-2, 221, 283, 284, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Штраф належить стягнути на р/р UA0006777, отримувач коштів ГУК у Житомир. обл./ ТГ м. Радомишль/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягувачем є Департамент охорони державної таємниці та ліцензування Слижби безпеки України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави, на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК

Постанова набрала законної сили _________________ 20__ р.