Справа № 369/2526/25
Провадження № 3/369/3140/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.03.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 709385 від 05.02.2025 року, складеного посадовою особою органу поліції, 25.01.2025 року, приблизно о 17 год. 00 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у результаті чого останній зняв відео своїх оголених частин тіла без трусів та надіслав його у месенджер «Вайбер», чим ОСОБА_1 порушила ст. 150 Сімейного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У свою чергу, 25.01.2025 року, приблизно о 19 год. 00 хв, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у результаті чого остання розповсюджувала відео оголеного однокласника ОСОБА_4 в месенджері «Вайбер», чим ОСОБА_2 порушила ст. 150 Сімейного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, 25.01.2025 року, приблизно о 21 год. 40 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у результаті чого остання у групі «Вайбер» під назвою «5 клас» виклала відео оголеного однокласника ОСОБА_4 , чим ОСОБА_3 порушила ст. 150 Сімейного кодексу України

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнала та пояснила, що її сина ОСОБА_4 постійно принижує його однокласниця ОСОБА_5 , яка неодноразово знущалася з нього, застосовуючи при цьому фізичну силу. З приводу відеозапису, який зняв її син, ОСОБА_1 вказала, що його однокласниця ОСОБА_5 почала погрожувати її сину, що якщо він не запише відеозапис з своїми оголеними частинами тіла, то на нього після уроків буде чекати фізична розправа з її боку та боку його однокласників. Про відеозапис ОСОБА_1 дізналась від інших батьків з класу, оскільки її син їй нічого не розповів. Вказувала, що наразі емоційний стан її сина є жахливим.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала, при цьому вказала, що про даний відеозапис дізналась від батьків з класу, та дізнавшись, почала перевіряти телефон доньки, однак відеозапису там не було, а галерея телефону була очищена.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнала та пояснила суду, що про вказаний відеозапис їй стало відомо зі слів батьків з класу, на що ОСОБА_3 просила доньку його видалити, після чого дізналась, що її донька ОСОБА_6 скинула відеозапис своїй однокласниці та в групу у «Вайбер».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх та/або неповнолітніх, а об`єктивна сторона проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Положеннями ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Так, вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД: № 709381, № 709385 та № 709382 від 05.02.2025, рапортом виклику працівників поліції від 30.01.2025, заявою ОСОБА_1 від 28.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 05.02.2025.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доведена поза розумним сумнівом, в їх діях вбачаються склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Водночас характер дій ОСОБА_1 , які полягали у зверненні до працівників поліції з приводу вчинення неправомірних дій щодо її сина, свідчать, на переконання суду, навпаки про належність виконання матір`ю обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.

Водночас, суд звертає увагу, що дії ОСОБА_4 , на переконання суду, були спровоковані шляхом шантажу та погрозами фізичною розправою з боку його однокласниці ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, серед яких протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД: № 709381, № 709385 та № 709382 від 05.02.2025, рапорт виклику працівників поліції від 30.01.2025, заява ОСОБА_1 від 28.01.2025, письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 05.02.2025, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв?язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 247 ч. 1 п. 1, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 700 (одна тисяча сімсот) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ