ПОСТАНОВА

Справа № 621/951/25

Провадження 3-зв/621/5/25

03 квітня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання А. Девятерикової,

прокурора В. Лялюка,

розглянувши заяву про самовідвід судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної Ірини Володимирівни з розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 до Зміївського районного суду Харківської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, визначено для розгляду суддю Вельможну І.В. (Справа № 621/951/25, Пр. № 3/621/336/25).

03.04.2025 суддею Зміївського районного суду Харківської області Вельможною І.В. подано заяву про самовідвід, з підстав того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 включений до списку присяжних Зміївського районного суду Харківської області, відтак, з метою уникнення конфлікту інтересів, виключення обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, заявлено самовідвід.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлявся належним чином.

Прокурор Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури підтримав заву судді Вельможної І.В. про самовідвід, вважав її обґрунтованою та просив її задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, ознайомившись з заявою про самовідвід, суддя зазначає наступне:

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: "Кожен має право на справедливий розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив судця достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно зі ст.63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону, в тому числі розглядають і вирішують судові справи.

Відповідно до ч. 4 ст.64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до ч. 1 ст.68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним за час виконання ними обов`язків у суді виплачується винагорода.

З аналізу вказаних норм слідує, що присяжний, у визначених законом випадках залучається для здійснення правосуддя відповідним судом та, виконуючи обов`язки у суді, отримує відповідну винагороду, фактично тим самим працюючи в даному суді на період фактичного здійснення присяжним правосуддя.

Відповідно до рішення XXXI сесії Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області VIII скликання № 2528-ХХХІ-УІП від 13.10.2022 ОСОБА_1 включений до списку присяжних Зміївського районного суду Харківської області

Розпорядженням голови Зміївського районного суду Харківської області № 02-06/97 від 13.10.2022, ОСОБА_1 допущено до виконання обов`язків присяжного з 13 жовтня 2022 року.

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголосила: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано». Отже є тісний зв`язок між незалежністю і об`єктивною неупередженістю. З цієї причини ЄСПЛ зазвичай розглядає ці дві вимоги разом (Фіндлі проти Сполученого Королівства, п. 73).

Принципи, застосовні при визначенні того, чи може «суд» вважатися «незалежним і неупередженим », так само застосовуються до професійних суддів і до присяжних (Хольм проти Швеції, п. 30).

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід судді, який розглядає справу, однак, враховуючи загальні засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, про що наголошувалось у рішенні Ради суддів України №34 від 08.06.2017, суд може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Статтею 75 КПК України визначено підстави для відводу судді в кримінальному провадженні.

Згідно положень статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є присяжним Зміївського районного суду Харківської області, з метою виключення сумнівів у неупередженості і об`єктивності, заява судді Вельможної І.В. про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 245, 246, 252, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали про адміністративне правопорушення № 621/951/25 (провадження 3/621/336/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено та підписано 03.04.2025

Суддя В.Філіп`єва