Провадження № 33/824/692/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановоюОСОБА_1 21.08.2024 приблизно о 13.20 годин, в м. Києві, по вул. Покотила, 1, керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук; неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що поза увагою судді залишилася ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням п.11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 06.11.2015 року без роз`яснень ОСОБА_1 права на професійну правничу допомогу, інших прав, передбачених ст.268 КУпАП, та вимог ст.ст.55,56,59,63 Конституції України , до протоколу не були внесені відомості про те, чи притягувався ОСОБА_1 упродовж року до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів факту зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції не є беззаперечним доказом винуватості останнього, постанова поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-1 КУпАП, що долучена до матеріалів справи, є незаконною, виявлені у ОСОБА_1 поліцейським тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя є наслідком фізичного перенапруження, а не вживання наркотичних засобів.

Вважає, що постанова судді є незаконною, оскільки докази у матеріалах справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому у нього не виникало обов`язку пройти медичний огляд на вимогу працівника поліції.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 720607 від 21 серпня 2024 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 серпня 2024 року, фотознімку з фіксацією ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-1 КуПАП та відеозапису події з бодікамери поліцейського.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними.

Так, з відеозапису події вбачається, що спілкування поліцейських з ОСОБА_1 мало місце поблизу автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , при чому останній пояснював, що саме на цьому транспортному засобі здійснює транспортування бутильованої води на замовлення, приїхав на ньому до місця перебування транспортного засобу та заносив бутлі з водою до місця проживання клієнта.

Про факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 свідчить і винесення щодо нього поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за керування 21.08.2024 року зазначеним транспортним засобом з шинами, які не відповідають вимогам стандартів, яка не оскаржена в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Доводи про незаконність винесеної поліцейським постанови від 21.08.2024 року не можуть бути предметом дослідження під час перегляду постанови судді за ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних доказів зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , про що стверджується в апеляційній скарзі, проте зазначена обставина не спростовує того факту, що саме ОСОБА_1 керував ним по вул.Покотила у м.Києві 21.08.2024 року.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував , що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , а він перебував як експедитор, що здійснює розвантаження та доставку з автомобіля до місця проживання клієнта бутильованої води. Вказані обставини також були зазначені і допитаним в судовому засіданні під час апеляційного розгляду у якості свідка ОСОБА_2 .

Зокрема, у судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням сторони захисту був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 21 серпня 2024 року за кермом транспортного засобу був саме він, а не ОСОБА_1 , під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими не був присутній, оскільки відлучався на 30-40 хв.

Проте, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамер працівників поліції, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 підтверджував факт керування транспортним засобом, не згадував ОСОБА_2 як водія, погоджувався з невідповідністю шин на автомобілі стандартам , пояснював виявлені у нього ознаки фізичним перенавантаженням, відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та проходив медичний огляд, тому обізнаний з тривалістю зазначеної процедури, а йому необхідно було виконувати замовлення по роботі. Зазначені докази носять об`єктивний характер і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана у протоколі суть адміністративного правопорушення не узгоджується з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, на змісті протоколу не ґрунтуються, оскільки ОСОБА_1 інкримінувалося порушення вимог п. 2.5 ПДР , згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було доведено до відома ОСОБА_1 його права, суперечать змісту протоколу, який прочитаний і підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, без зауважень з відміткою про роз`яснення останньому вимог ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Нероз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 прав, передбачених ст.ст.55,56,59 Конституції України, не є тими порушеннями, які могли б вплинути на вирішення питання про допустимість отриманих доказів. Також не свідчить про нікчемність складеного протоколу і відсутність зазначення у ньому відомостей про те, що притягувався ОСОБА_1 упродовж року до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль