КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Іванюка Є.В. на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

Згідно з постановою судді, 23 червня 2024 року о 18 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Шупики по вул. Центральна керував транспортним засобом - автомобілем марки «HONDA CIVIC», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Іванюк Є.В. просить скасувати постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року, посилаючись на те, що постановою судді Київського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року апеляційну скаргу захисника Іванюка Є.В. на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року повернуто особі, яка її подала у зв`язку з тим, що адвокатом Івасюком Є.В. не надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги.

Постанова суду Київського апеляційного суду від 22 листопада 2024 року отримана через підсистему «Електронний суд» 26 листопада 2024 року.

Захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначає, що постанова судді є необґрунтованою та незаконною, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Захисник зазначає, що підставами для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, в першу чергу, є дорожньо-транспортна пригода, через яку він отримав травми та був госпіталізований до закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 8 ч. 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 16 ч. 3 Інструкції, єдиним доказом стану сп`яніння в такому разі є Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Однак, жодних оглядів на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони водій ОСОБА_1 не проходив, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в матеріалах справи відсутній.

Також матеріали справи не містять доказів відмови чи перешкоджання працівникам закладу охорони здоров`я виконати такі дії.

Окрім того, на думку захисника поліцейські не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки лише у разі відмови водія від проходження огляду у медичному закладі можливе притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку захисника, з огляду на обставини події правопорушення, матеріли справи про адміністративне правопорушення не мають жодного належного доказу того, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Що стосується клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року, то суддя апеляційного суду вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи.

Висновок, викладений у постанові судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №130309 від 23 червня 2024 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Ільченка В.

Доводи апеляційної скарги захисника Іванюка Є.В. про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке він, в силу вимог п. 2.5. ПДР України, зобов`язаний був пройти на вимогу поліцейського, є безпідставними.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

З наявний у справі доказів, у тому числі відеозапису з нагрудної камери поліцейського, убачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, потрапив в ДТП, у якій автомобіль злетів у кювет, а водій отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні машиною Швидкої допомоги.

В лікарні поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням алкотестера «Драгер» або у закладі охорони здоров`я.

На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» ОСОБА_1 спочатку відмовився проходити такий огляд і заявив, що бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я

Проте, згодом ОСОБА_1 змінив свою думку, погодився на застосування спеціального технічного засобу - приладу «Драгер» та пройшов такий огляд.

Результат тесту з приладу Драгер склав 1,41 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодився та відмовився від підпису роздруківки тесту, а також акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 , що у разі його незгоди з результатами огляду, огляд може бути проведений в закладі охорони здоров`я та пропонує йому проїхати до Миронівської лікарні, на що водій у присутності двох свідків категорично відмовляється.

Отже, ОСОБА_1 , не погодившись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, тобто не виконав вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як того вимагає п. 2.5 ПДР України.

Посилання в апеляції захисника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку є безпідставними та спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання захисника на те, що поліцейські не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки лише у разі відмови водія від проходження огляду у медичному закладі можливе притягнення водія до адміністративної відповідальності, не ґрунтується на вимогах закону.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду.

У цьому випадку ОСОБА_1 не погодився з результатами огляд на стан алкогольного сп`яніння зі застосуванням приладу Драгер і при цьому категорично відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду - КНП Миронівська ОБЛ, тобто огляд на стан алкогольного сп`яніння не був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, відтак поведінкаОСОБА_1 правильно була розцінена працівниками поліції як відмова від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, незалежно від того, чи перебуває у стані сп`яніння чи під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позаяк ОСОБА_1 не виконав вимог п. 2.5 ПДР України та відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими вимог Інструкції та недійсність огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки поліцейські виконали вимоги Інструкції, провели огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу - приладу Драгер, але у зв`язку з незгодою водія ОСОБА_1 з результатами такого огляд та відмовою на проведення огляду у закладі охорони здоров`я, огляд на стан сп`яніння не був завершений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Незавершений огляд на стан алкогольного сп`яніння не може вважатися недійсним, як на це вказується в апеляції захисника.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним лише у разі проведення його з порушенням вимог цієї статті, а у цій справі огляд на стан алкогольного сп`яніння не був завершений через поведінку водія ОСОБА_1 , який відмовився від продовження огляду у встановленому порядку.

За таких обставин суддя апеляційного суду не убачає підстав для скасування постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як про це прохав в апеляційній скарзі захисник.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Іванюку Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Іванюка Є.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 358/1038/24

Провадження № 33/824/522/2025

Головуючий у першій інстанції Романенко К.С.

Доповідач Ковальська В.В.