Справа № 760/653/25
Провадження №: 3/755/1711/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Мельниченко Л.А., при секретарі судових засідань Авраменко Л.І., за участю прокурора Гультай П.М., Брязкало Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка з 03 січня 2019 року перебуває на посаді головного спеціаліста відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, будучи відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-VII (далі - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2 7 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація) за 2022 рік за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 23.12.2018 № 218-к ОСОБА_1 03 січня 2019 року призначено на головного спеціаліста відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зі збереженням 9 рангу державного службовця.

Таким чином, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону.

Відповідно до статті 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1 , пп. «а», «в» - «ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Згідно з ч. 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1 , підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ та пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктами правопорушення у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами 2 та 3 цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин 1 та 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , вона фактично подала щорічну декларацію за 2022 рік 08 лютого 2024 року об 11 год. 29 хв., хоча граничним терміном подачі щорічної декларації Законом визначено 31 січня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону поширюється дія Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів державної влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 статті 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування.

Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Так, наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , відповідно до якого щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку). Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Розділом ІІ Порядку заповнення та подання декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у персональному електронному кабінеті. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та порядок її подання.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою на яку відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону поширюється дія Закону, зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до 00 год. 00 хв. 01 лютого 2024 року.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2022 рік, ОСОБА_1 подала лише 08 лютого 2024 року о 11 год. 29 хв, тобто несвоєчасно. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування, тобто 01 лютого 2024 року.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електрону декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 06 січня 2024 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені Законом строки, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 172 6 КУпАП , відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення»; Закону, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

Крім того, ОСОБА_1 , яка з 03 січня 2019 року перебуває на посаді головного спеціаліста відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, будучи відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 № 1700-VII (далі - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 прикінцевих положень Закону, без поважних причин, несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація) за 2021 рік за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 №252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з наказом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 23.12.2018 № 218-к ОСОБА_1 03.01.2019 призначено на посаду головного спеціаліста відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зі збереженням 9 рангу державного службовця.

Таким чином, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону.

Відповідно до статті 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, пп. "а", "в"-"ґ" п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Згідно з ч.1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ та пункту 27 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктами правопорушення у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами 2 та 3 цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин 1 та 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , вона фактично подала щорічну декларацію за 2021 рік 08 лютого 2024 року об 11 год. 23 хв., хоча граничним терміном подачі щорічної декларації Законом визначено 31 січня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону поширюється дія Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2021 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів державної влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 статті 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування.

Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Так, наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку). Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Розділом ІІ Порядку заповнення та подання декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у персональному електронному кабінеті.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та порядок її подання.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою на яку відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону поширюється дія Закону, зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 00 год. 00 хв. 01 лютого 2024 року.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2021 рік, ОСОБА_1 подала лише 08 лютого 2024 року о 11 год. 23 хв, тобто несвоєчасно.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування, тобто 01 лютого 2024 року.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електрону декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 06 січня 2025 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені Законом строки, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 1726 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та пункту 27 розділу XIII "Прикінцеві положення" Закону, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала повністю, щиро розкаялась, пояснила, що вона працює в ДМС з 1998 року, займається оформленням паспортних документів, була належним чином ознайомлена з обов`язкам подання декларації, подавала завжди вчасно. Коли почалось повномасштабне вторгнення, подання декларації було необов`язковим, тому вона не подавала декларації. Коли вийшов новий закон про подання декларації, вона не була про нього обізнана, вона розуміє, що це не звільняє її від відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. Вона почала заповнювати декларацію лише 08 лютого 2024, коли контролюючий відділ повідомив їй, що вона не подала вчасно дві декларації. Після цього вона склала декларації за 2022 та 2021 рік та подала їх до реєстру.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, у судовому засіданні були досліджені: протоколи про адміністративне правопорушення № 2/25 та 1/25 від 06 січня 2025 року; рапорти оперуповноваженого Київського обласного управління ДВБ Національної поліції України Є. Мотузко від 06 січня 2025 року про виявлення та документування фактів вчинення порушень антикорупційного законодавства, які допустила головний спеціаліст відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, ОСОБА_1 ; біографічна довідка про те, що ОСОБА_1 14 лютого 2025 року прийняла Присягу державного службовця, має 7 ранг державного службовця та займає посаду державного службовця категорії В; наказ № 218-к від 26 грудня 2018 року, про призначення ОСОБА_1 з 03 січня 2019 року на посаду головного спеціаліста відділу оформлення документів № 1 управління оформлення документів, що підтверджують громадянство України ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області; особова карта державного службовця, згідно п.15.4 ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами та обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби, у тому числі і Законами «Про державну службу» та «Про запобігання корупції»; роздруківка послідовності дій користувачів «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з якої вбачається, що вперше вхід до системи за допомогою кваліфікаційного електронного ключа ОСОБА_1 вчинила 08 лютого 2024 року, перша декларація розпочата 08 лютого 2024 року о 11 годині 10 хвилин та подано документ підтверджений кваліфікованим електронним підписом 08 лютого 2024 року о 11 годині 23 хвилини, друга декларація розпочата 08 лютого 2024 року о 11 годині 24 хвилин та подано документ підтверджений кваліфікованим електронним підписом 08 лютого 2024 року о 11 годині 29 хвилини; результати пошуку в єдиному державному реєстрі - декларація за 2021 рік подана 08 лютого 2024 року о 11 годині 23 хвилини, декларація за 2022 рік подана 08 лютого 2024 року о 11 годині 29 хвилин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію прокурора, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 172-6, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривні 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий суддя Л.А. Мельниченко