ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/759/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу, 18.12.2024 року о 13 годині 40 хвилин, по вулиці Княжий Затон 12в в місті Києва, ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарською діяльності, а саме здійснювала продаж тютюнових виробів без ліцензії на право роздрібної торгівлі, передбачене ст. 164 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, до суду прибув захисник ОСОБА_1 - адвокат Авдєєв Б.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, відсутності докази реалізації продукції.

Вислухавши пояснення адвокат Авдєєва Б.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 р. до протоколу додається - рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно ч.1 статті 164 КУпАП відповідальність особи передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Стаття 164 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які, зокрема, регулюють провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Інкриміноване у вину ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Проте, відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю, що підлягає ліцензуванню, що ставляться у вину ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №624086 від 18.12.2024 року не вказано.

Крім того, до протоколу не додано жодного належного доказу на підтвердження факту одержання прибутку та будь-які докази, які б підтверджували факти продажу ОСОБА_1 товарів, діяльність з продажу яких підлягає ліцензуванню.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, складений відносно неї протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: