Справа № 442/566/25
Провадження №3/442/305/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213015 від 04.01.2025 про те, що він 04.01.2025 о 22 год. 44 хв. на вул. Л.Українки, 23 в с.Сторона, керував транспортним засобом марки «RENAULT LAGUNA», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6820, проба позитивна 0,94 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 04.01.2025 близько 22.44 год. був зупинений працівниками поліції в с.Сторона на вул. Л.Українки, 23. Він жодних Правил дорожнього руху не порушував, а тому був здивований причиною зупинки. На вимогу поліцейських він пред`явив посвідчення водія та технічний паспорт. Останні запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився, оскільки спиртних напоїв не вживав. Продувши алкотест Драгер, інспектор повідомив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результату тесту йому не показали. Також інспектори почали з`ясовувати у нього чи придатний він до військової служби, чи має відстрочку і сказали, що після закінчення складання протоколу його буде доставлено в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він не погодився з результатом огляду, відмовився від підпису в ньому та попросив провести його в медичний заклад для повторного огляду. Також просив надати йому можливість скористатись правовою допомогою, оскільки не знав як правильно поступити в даній ситуації та підозрював, що причиною зупинки є доставлення його в ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої мобілізації, а проведення огляду на стан сп`яніння є формальною підставою. Однак, інспектор на його пояснення та вимоги не реагував та склав протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Просить закрити відносно нього справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З оглянутого протоколу вбачається, що свідки вищевказаного порушення відсутні, до протоколу додаються: рапорт, відео на DVD диску, акт огляду, направлення на огляд водія в медичний заклад.

Свідків правопорушення у протоколі не зазначено, такі відсутні і при проведенні огляду на стан сп`яніння. Натомість, до матеріалів справи долучено відеозапис на DVD диску. При відтворенні даного диску на такому зафіксовано рух автомобіля, його зупинку, складання протоколу. Інших відомостей, зокрема проходження тесту на стан сп`яніння, відібрання пояснень у ОСОБА_1 , роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, на що звертає увагу ОСОБА_1 , відеозапис не відображає.

ОСОБА_1 також стверджує, що мав намір проїхати в медичний заклад, оскільки не погоджувався з результатом огляду на місці зупинки та просив надати можливість скористатись правовою допомогою, однак його прохання було проігнороване, що суперечить ст. 271 КУпАП.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що є рівнозначним також і відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1.6., 1.7 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 вересня 2009 року № 400/666, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, вище наведені норми в їх сукупності, дають підстави констатувати, що огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я можливий тільки в двох випадках: у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку його незгоди з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (за допомогою спеціальних технічних засобів).

Згідно вимог п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог п.7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно вимог п.8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім цього, як вбачається з протоколу Серія ЕПР1 №213015, в ньому не вказані заходи забезпечення адміністративного провадження, передбачені ст.260 КУпАП, а саме: тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами. Відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у справі немає належних та допустимих доказів про те, що 04.01.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є недоведеною. Отже, наведене свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення, а тому провадження у справі за статтею 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик