КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4324/24
Провадження № 3/505/394/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року місто Подільськ

Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Повернення матеріалів для доопрацювання

Постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2024, справа № 505/4324, матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.5 ст. 126 КУпАП направлено до Подільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Одеській області для доопрацювання.

Так, при дослідженні наданих в розпорядження суду матеріалів встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, але не надано доказів підтвердження вчинення ним протягом року адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою четвертою ст. 126 КУпАП, а саме відсутня належним чином завірена копія постанови, винесена уповноваженим органом, якою ОСОБА_1 протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.2-4 ст. 126 КУпАП.

Зазначений недолік не давав можливості встановити в діях ОСОБА_1 наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, визначитися з правильністю кваліфікації його дій, всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу.

Подільським РУП ГУНП в Одеській області вказані матеріали повторно 17.12.2024 направлено до Котовського міськрайонного суду Одеської області, разом з тим, недоліки зазначені в постанові судді від 27.11.2024 не виправлено, до матеріалів справи не додано матеріалів на підтвердження наявності кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024, матеріали судової справи № 505/4324/24 передано для розгляду судді Дзюбинському А.О.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення

Відповідно до протоколу ЕПР № 162360 від 30.10.2024 ОСОБА_2 30.10.2024 о 13:39 керував мопедом, який не зареєстровано, без посвідчення водія, вчинив правопорушення повторно протягом року, порушивши вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Досліджені безпосередньо у судовому засіданні докази

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення яких йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року справа «Пономарьов проти України» (п.41), особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

До матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності працівниками Подільського РУП ГУНП в Одеській області не долучено доказів, які підтверджують повторність вчинення адміністративного правопорушення впродовж року ОСОБА_1 (відсутність рішення уповноваженого органу про притягнення особи до адміністратвиної відповідальності).

До матеріалів справи долучено фотографію екрана мобільного телефону із відображенням даних «Паспорт громадянина України» в мобільному додатку «Дія» стосовно ОСОБА_3 , його дати народження- ІНФОРМАЦІЯ_1 , номера документа - 002288604, роздруковані відомості з бази даних «АРМОР» від 31.10.2024 (автоматизоване робоче місце оперативного робітника), відповідно до яких ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а також відомості про складення стосовно ОСОБА_1 протокола про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1/1021741 від 15.07.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, додано копію протокола про адміністративне правопорушення серії ААД № 577669 від 30.10.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та копії постанов від 30.10.2025 серії ББА № 260252 та серії ЕНА № 3374834 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, оптичний диск із відеофіксацію адміністративного правопорушення.

Норми чинного законодавства застосовані судом, мотиви суду

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перекваліфікація адміністративного правопорушення

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду, належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, разом з тим, не доведено наявність кваліфікуючої ознаки передбаченої ч. 5 зазначеної статті вчинення цього правопорушення повторно протягом року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 5 ст. 126 КУпАП на ч. 2 ст. 126 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи та не погіршує її становище.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Обираючи адміністративне стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП суд беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При цьому судом береться до уваги те, що санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнення судового збору

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, необхідно стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, ставка якого відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 5 ст. 126 КУпАП на ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК в Одеській області /м.Подільськ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0015001.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, відповідно до ст. 308 КУпАП постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ