Справа №468/304/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року суддя Суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ГУ ДПС в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 11.02.2025 року посадова особа гр. ОСОБА_1 директор ТОВ «Агроекспорт-М» () вчинив правопорушення ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із змінами та доповненнями, а саме: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме:

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:

1.п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, на суму 73 547 грн, а саме: згідно з Д 2 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» Декларації за грудень 2024 року не вірно вказаний індивідуальний податковий номер;

2.п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст. 200. Податкового кодексу України, завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 154 707 грн, а саме: суми ПДВ уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2023 року в розмірі «-» 161199 грн та за вересень 2024 року в розмірі «+» 6492 грн у рядку 16.2. «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами поданих уточнюючих розрахунків» Декларації за жовтень 2024 року не враховані;

3.абз. «г» п.198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних на операції з постачання товарів, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість (експорт) за листопад 2024 року на обсяг постачання 4 254 354,95 грн, а саме: не складено та не зареєстровано в листопаді 2024 року податкову накладну, відповідно до митної декларації від 25.11.2024 №24UА57U4.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як викладені в протоколі обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Під час викладення обставин правопорушення у протоколі обов`язково зазначаються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії (бездіяльність) вчинила (допустила) особа, стосовно якої складається протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Оскаржуваний протокол взагалі не містить посилання на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення № 88 від 11.02.2025 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення фактично продубльовані висновки, до яких дійшла уповноважена особа під час здійснення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства та яка відображена в акті перевірки.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст.58та п. 86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Диспозицією ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма частини 1 статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Тобто, при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для нього були визначені.

Таким чином, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП та копія акту документальної позапланової перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 в порушенні вимог Податкового кодексу України та інших нормативних актів, а інші докази у справі відсутні.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення № 88 від 11.02.2025, який складений щодо ОСОБА_1 неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону правопорушення, а в матеріалах справи наявний лише акт позапланової документальної перевірки, на підставі якого і було складено протокол. Будь-яких інших даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

У даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, слід зазначити, що суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КупАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які належні дані у тому числі з посиланням на докази, які вказували на те, що ОСОБА_1 в період інкримінованих правопорушень був суб`єктом вказаного складу правопорушення. Відсутні також дані і з приводу того, чи працював він на підприємстві в період, за який проводилась перевірка.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, коли в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Баштанський районний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: