Пр.№ 3/756/162/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №139211, 29.09.2024 близько 10 год. 20 хв. рухаючись по вул. Прирічній, 37 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Від захисника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також пояснення ОСОБА_1 , в яких він свою вину не визнає.

Зазначив, що 29.09.2024 року він з друзями на автомобілі «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить другові і за кермом того дня був власник авто, поїхали викидати господарське сміття на звалище.Коли вони стояли на узбіччі, під`їхав поліцейський екіпаж. Один з поліцейських впізнав ОСОБА_1 , оскільки між ними був конфлікт, коли поліцейський вимагав хабар. Після цього почався обшук автомобіля, особистий огляд всіх, хто був у авто та перевірка документів. В машині були залишки сміття, а ОСОБА_1 був після добового чергування, оскільки є військовослужбовцем, у зв`язку з чим цим поліцейським здалося, що він перебуває в алкогольному чи наркотичному сп`янінні. Був викликаний інший поліцейський екіпаж, який під`їхав на транспортному засобі марки «Renault» і вже вони запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Наголошує, що хоч він і не був водієм автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , однак тільки йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. У відповідь на запитання поліцейських, щодо того чи він вживав алкоголь, повідомляв, що не раніше чим тиждень тому, а то і більше часу пройшло від останнього дня вживання алкоголю. Незначне порушення координації рухів можливе у зв`язку з тим, що був після добового чергування і неодноразово перебував у гарячих точках на передовій. А також почувався розгубленим, почав трохи панікувати, оскільки вважав, що поліцейські щось задумали та через образу за ситуацію, яка склалася раніше, тому і відмовився проїхати до мед закладу. Посвідчення водія надав з додатку «Дія». Під час складання протоколу, поліцейським постійно включався і виключався відеозапис, вони просили, щоб він просто сів посидів за кермом автомобіля. Вже після складання протоколу, дозволили сідати за кермо автомобіля їхати, після того як вони трішки від`їдуть.

Захисниця ОСОБА_1 адвокат Книш С.А. у клопотанні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом того дня, підстав для перевірки водійського посвідчення поліцейськими не було, відсутній акт тимчасового затримання транспортного засобу, направлення на огляд водія транспортного засобу до ЦНП «Соціотерапія» від 29.09.2024, міститься в матеріалах справи, однак ОСОБА_1 не вручалося, з ним він ознайомлений не був.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Адміністративним правопорушенням, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103 (в подальшому Порядок 1103), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція 1452/735) та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність фактори які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у Постанові Верхового суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 зазначено, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Згідно із п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях наполягав на тому, що не керував транспортним засобом, працівники патрульної поліції його не зупиняли за кермом автомобіля, транспортний засіб стояв на узбіччі, за кермом був його друг.

До матеріалів справи додано відеозапис з двох камер поліцейських, на яких зафільмовано, що транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на узбіччі, біля транспортного засобу крім ОСОБА_1 стоять ще двоє чоловіків, на вимогу поліцейського ОСОБА_1 проходить огляд та тест на координацію.

На долученому до матеріалів справи відеозапису, відсутній факт зупинки транспортного запису, а також керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент складання працівниками поліції відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній не був водієм в розумінні Правил дорожного руху України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації № R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Оскільки, надані суду матеріали не містять доказів, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу і відмовився від проходження медичного огляду, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко