Справа № 488/693/25
Провадження № 3/488/355/25
03.04.2025 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,
15.02.2025 року о 00:38 годині водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом «Honda Dio» без номерного знака, в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, біля будинку №267 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору алкотестер Drager 6810 ARВН - 0631, результат якого склав 1,20‰ проміле, номер тесту №1810, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, який зазначив при складанні протоколу ОСОБА_1 , про причини неявки суд не повідомив.
У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З досліджених письмових матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №247344 від 15.02.2025 року; інформацією, що міститься в акті огляду на стан сп`яніння та направленні на огляд водія; роздруківкою тестування № 1810 від 15.02.2025 року, відповідно до якої огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 15.02.2025 року о 00:54 годині за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6810», номер приладу ARВН 0631, результати огляду - 1,20‰ проміле в крові; дослідженими в суді даними відео з нагрудного відеореєстратора працівників поліції.
Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 17.02.2025 року, ОСОБА_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засоба.
Надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.
Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.
З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, відсутності у останнього права на керування транспортним засобом, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Т.М. Головіна