Справа №591/3494/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/380/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Фомінова Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фомінова Р.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 31 березня 2024 року о 21 год. 45 хв. у м.Суми по вул. Івана Сірка, поблизу буд. 18, керував т/з Audi A6, д.н.з.- НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Фомінов Р.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не вбачається ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні його зупинення працівниками поліції, відео починається з моменту, коли працівники поліції підходять до останнього, який стоїть на значній відстані від автомобіля. Відеозапис підтверджує виключно відмову ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння, що не може бути підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності доказів керування цією особою транспортним засобом. Дійсно, протягом спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 як погоджувався з тим, що керував автомобілем, так і заперечував факт керування, неодноразово змінюючи свою позицію. Однак дана обставина однозначно не може підтверджувати факт керування і те, що ОСОБА_1 сказав поліцейському, що за кермом знаходився він, тобто обмовив себе щодо адміністративного правопорушення, якого не вчиняв, обґрунтовується виниклим бажанням допомогти своєму товаришу - військовослужбовцю, уникнути проблем за залишення місця ДТП. Насправді, в момент вчинення ДТП за кермом транспортного засобу знаходився інший водій, а ОСОБА_1 не порушив жодних правил дорожнього руху, тому він мав право відмовитись від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. Запросити даного свідка до суду можливості не було, так як він перебував у лікарні в м. Києві після поранення і про це ОСОБА_1 неодноразово повідомляв суд.

Також, апелянт вказує і на те, що визнаючи ОСОБА_1 винуватим, суддя суду першої інстанції послався у своєму рішенні на протокол, який складався працівниками поліції з усних пояснень самого ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_2 , надавши їм перевагу над показами інших свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які чітко показали в суді, що знають ОСОБА_1 , були очевидцями ДТП та бачили, як з місця водія транспортного засобу виходив не ОСОБА_1 , а інша особа, військовий. Проте, суд першої інстанції зробив висновок, що показам свідка ОСОБА_2 не має підстав не довіряти, а до показів свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слід відноситися критично, так як вони є зацікавленими особами і з`явились тільки на стадії судового розгляду. Але з таким твердженням не можна погодитися, оскільки незрозуміло, в чому полягає дана зацікавленість і на чому вона грунтується взагалі, адже ці свідки не є родичами чи друзями ОСОБА_1 , а також, іншими особами, які могли об`єктивно мати матеріальний, моральний чи будь-який інтерес надавати неправдиві покази на його користь, та яке процесуальне значення має та обставина, коли саме дані свідки з`явилися та надали свої пояснення суду. Навпаки, сторона захисту звертала увагу суду, що свідок ОСОБА_2 з самого початку проявив неповагу і зверхнє ставлення до ОСОБА_1 , навіть перед допитом в суді допускав образливі вислови відносно останнього, тобто проявляв неприязне ставлення до нього. Можливо ОСОБА_2 , як військовослужбовець, не хотів притягнення справжнього водія транспортного засобу, який був у військовому одязі, тобто проявив солідарність та обмовив ОСОБА_1 , але дана обставина залишилась поза увагою суду. При цьому, наявність не оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії не доводить факт керування, оскільки ОСОБА_1 під час розгляду даної справи поліцейським, не визнавав, що здійснював керування транспортним засобом, не маючи права керування відповідної категорії.

Доповівши зміст оскаржуваного рішення судді суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Фомінова Р.М. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даного провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував керування транспортним засобом та наголошував, що за кермом автомобіля був ОСОБА_5 та окремо вказував, що з ними в той день ще був ОСОБА_6 , про місце перебування та проживання якого йому не відомо. Також, ОСОБА_1 пояснював, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є військовими, тому вони боялись представників ТЦК і через втекли з місця події, а він залишився. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що йому відомо про складання відносно нього ще й протоколу за ст.126 КУпАП, який він не оскаржував, а штраф за цим протоколом сплатила його сестра.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Фомінов Р.М. зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази винуватості його підзахисного ОСОБА_1 , оскільки факт керування останній транспортним засобом не доведений та просив закрити дану справу.

Крім того, за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні була допитана в якості свідка знайома ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка у своїх пояснення зазначала про те, що у квітні близько 22 год. 00 хв. вона йшла разом з ОСОБА_8 з кафе «Здибанка». Почули свист машини і коли автомобіль зупинився, то з-за керма авто вийшов водій, а потім - ОСОБА_1 , який був пасажиром даного авто, та ще один пасажир. Також свідок зазначала, що вона бачила як за цим автомобілем зупинився військовий автомобіль, потім приїхали поліцейські, після чого вони пішли з місця події.

Аналогічні пояснення надав і допитаний за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_4 .

Крім того, у судовому засіданні був допитаний і свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що в той день рухався на своєму автомобілі в напрямку 9-го мікрорайону, повернув на заправку. В цей час, з прилеглої території на великій швидкості виїхала чорна Ауді, наїхала на бордюр, потім на газон, що розташований в напрямку дитячої лікарні. Він припаркував своє авто за Ауді, яка не могла далі їхати, бо на ній були розбиті колеса, і він вирішив, що водію стало погано і йому потрібна допомога. Однак, з-за керма цього автомобіля вийшов чоловік, як потім виявилось ОСОБА_1 , який хотів замінити колесо. У водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння. З ОСОБА_1 в авто було ще дві особи. Після приїзду працівників поліції, які на ОСОБА_1 , як водія, склали протокол і він впевнений, що саме останній був за кермом у той день.

Враховуючи таку позицію ОСОБА_1 та його захисника, а також пояснення вказаних свідків та дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №746826 від 31 березня 2024 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, письмових пояснень свідка ОСОБА_2 та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складних адміністративних матеріалів, суддя суду першою інстанції визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таким висновком судді суду першої інстанції апеляційний суд погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, апеляційний суд, на спростування доводів апелянта зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею при постановленні оскаржуваної постанови, в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду, був проглянутий і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується як те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, за відсутності його заперечень щодо вказаних обставин, так і його відмова, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, за наявності підозри, що водій вказаного транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що суддя безпідставно надав перевагу показанням свідка ОСОБА_2 над показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то апеляційний суд зауважує, що в оскаржуваній постанові знайшло своє відображення те, що останні є знайомими ОСОБА_1 , що і вказує на їх зацікавленість у тому, щоб він міг уникнути відповідальності, крім того, зазначені особи свої пояснення на місці події не надавали, в той час як свідок ОСОБА_2 є взагалі сторонньою особою і в матеріалах справи є його письмові пояснення, надані, безпосередньо, на місці події.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи міститься копія протоколу серії БАД №517828, який був складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП в той же день, що і протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, 31 березня 2024 року о 23 год. 26 хв., у фабулі якого зазначено, що останній керуючи автомобілем, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, на що зауважень чи заперечень ним складено не було.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин не встановлено.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування та обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю за відсутністю складу даного правопорушення, про що просить апелянт, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Фомінова Р.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.