Номер провадження: 33/813/784/25
Номер справи місцевого суду: 522/6333/24
Головуючий у 1-й інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чернеги Василя Миколайовича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Чернеги Василя Миколайовича

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 квітня 2024 року о 19:35 год в м. Одеса, Приморський район, 2-й Водопровідний провулок, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена статтею 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Чернега В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову не взяв до уваги: відсутність факту зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу ОСОБА_1 за порушення ним ПДР; ухвалення Приморським районним судом м. Одеси постанови від 10 липня 2024 року у справі № 522/6333/24 про закриття справи за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; протиправність вимоги працівників поліції щодо пред`явлення ОСОБА_1 документу, який посвідчує право керування ним транспортним засобом; не роз`яснення уповноваженими працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 прав відповідно до ст. 268 КУпАП; порушення працівниками поліції права ОСОБА_1 на отримання фахової юридичної допомоги; наявність факту застосування працівниками поліції психологічного тиску та фізичного насилля з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; не здійснення працівниками поліції у встановленому законом порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; не складання поліцейськими акту огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 ; підбурювання працівниками поліції ОСОБА_1 до відмови від проходження освідування на стан сп`яніння, що виразилось у неодноразовому повторені працівниками поліції: «Так ви відмовляєтесь від проходження освідування на стан сп`яніння». Крім цього, суд: у мотивувальній частині постанови не зазначено про свідків правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 ; не врахував факт застосування 12 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 сльозогінного газу, безпосередньо перед приїздом на місце події працівників поліції; не прийняв до уваги медичну документацію, відповідно до якої ОСОБА_1 проходив лікування у психіатричній лікарні після участі у бойових діях проти збройної агресії російської федерації; не вирішив клопотання сторони захисту щодо призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 та оцінку заявленим обставинам у постанові суду не надано. Посилається також і на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник Чернега В.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Чернегу М.В. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зп. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані правоохоронцями.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також відеозаписами, долученими правоохоронцями до матеріалів справи.

З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №808501 від 12 квітня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «12 квітня 2024 року о 19:35 год в м. Одеса, Приморський район, провулок 2-ий Водопровідний, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

Від підписання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, внесення до нього пояснень, отримання його примірника ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейським зроблено відповідні відмітки.

З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи, належність та допустимість яких, як джерела доказів, захисник не оспорює убачається, що за допомогою камери зовнішнього спостереження зафіксовано, як ОСОБА_1 виходить з території домоволодіння та сідає за кермо транспортного засобу «Audi» та у подальшому здійснює рух заднім ходом вказаним вище автомобілем.

З інших відеозаписів, здійснених правоохоронцями за допомогою портативних відеореєстраторів, убачається, що прибувши на місці події, поліцейськими на підставі вказаного вище відеозапису з камери зовнішнього спостереження встановлено, що

ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4» з іноземною реєстрацією, а саме номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем до моменту прибуття на місце події поліцейських, однак правоохоронцями було продемонстровано водієві вказаний вище відеозапис на якому чітко зафіксовано, що саме він здійснював керування автомобілем. Під час розмови з водієм, у останнього поліцейськими виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 фактично відмовився, про що свідчила його поведінка. У подальшому стосовно ОСОБА_1 правоохоронцями складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аргументи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у часі та місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд оцінює критично та відхиляє, як такі, що спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, за допомогою якого чітко зафіксовано, що водієм транспортного засобу є саме ОСОБА_1 .

Твердження захисника про те, що у мотивувальній частині постанови, суд не послався на пояснення свідків, на підтвердження факту керування

ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними, оскільки цю обставину (факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом) суд встановив за допомогою самостійного (окремого) джерела доказу відеозапису, який стороною захисту не спростовано.

Доводи захисника про те, що правоохоронці підбурювали ОСОБА_1 до відмови від проходження ним огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису, здійсненого правоохоронцями за допомогою портативного відеореєстратора убачається, що поведінка ОСОБА_1 була спрямована на ухилення від виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР, про що свідчить його неодноразові аргументи про те, що він не керував автомобілем, навіть після продемонстрованого йому відео, яке спростовує такі його твердження та вказує на протилежне, а також вимога водія адресована поліцейським про його бажання проїхати до відділу поліції.

Апеляційний суд вважає, що така поведінка водія не свідчить про те, що він мав дійсне, а не уявне бажання, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Аргументи захисника про те, що правоохоронці не здійснили у встановленому законом порядку огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та за результатами його проведення не склали акт, не заслуговують на увагу, оскільки на вимогу поліцейських ОСОБА_1 відмовився від виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР.

Апелювання захисника щодо протиправності вимоги правоохоронців, адресованої ОСОБА_1 , яка стосувалася пред`явлення ним посвідчення водія та щодо відсутності факту зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог ПДР, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з п.п.1,10 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: водій порушив Правила дорожнього руху; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З відеозаписів, доданих до матеріалів справи убачається, що вимога пред`явити посвідчення водія була висловлена правоохоронцями на адресу ОСОБА_1 у зв`язку його причетністю до ДТП, тобто порушення вимог ПДР. Крім того, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з іноземною реєстрацію, тому така вимога поліцейських була правомірною.

Посилання захисника на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року у справі №522/633/24, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, не спростовує правильність висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст. 130 КУпАП. Як убачається з тексту вказаної постанови суду, приймаючи рішення про закриття провадження, суд виходив із відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про потерпілу особу, при цьому врахував надані стороною захисту пояснення власника транспортного засобу, причетного до ДТП, згідно з якими йому нічого не відомо про ДТП, будь-яких матеріальних збитків йому не заподіяно. Також у межах вказаної вище справи, суд не прийняв до уваги письмові пояснення свідків, та врахував відсутність відеозаписів, про які зазначено у змісті протоколу, проте не додано до матеріалів справи, і вважав, що відсутні правові підстави для висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, у межах справи №522/633/24 суд першої інстанції надав правову оцінку діям ОСОБА_1 на предмет наявності/відсутності у його діях інкримінованого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з не дотриманням вимог п. 10.9 ПДР, тоді як у цій справі, що переглядається, предметом доказування є не виконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, тому вказане судове рішення, прийняте у межах іншої справи, не має преюдиційного значення для цієї справи.

Посилання захисника на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені законом, не може слугувати правовою підставою для задоволення апеляційних вимог та закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що у межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував право користуватися послугами захисників Шарандак А.А. та ОСОБА_2 . Також з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження, апеляційним судом було створено умови та забезпечено право відстоювати та захищати свої права та інтереси у суді апеляційної інстанції, шляхом проведення судового засідання за участі захисника Чернеги В.М. Тому, сама по собі, зазначена захисником обставина, не завадила

ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.

Доводи захисника про застосування відносно ОСОБА_1 сльозогінного газу до приїзду правоохоронців на місце події, не має правового значення, оскільки ця обставина не входить до предмету доказування у цій справі.

З підстав викладених вище, апеляційний суд відхиляє доводи захисника щодо не врахування судом медичної документації про стан здоров`я ОСОБА_1 , а також проходження ним лікування, унаслідок участі у бойових діях.

Надані до суду першої інстанції копії медичних документів, які стосуються стану здоров`я ОСОБА_1 не містять інформації про те, що ОСОБА_1 мав психічне захворювання, унаслідок якого він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Крім того, наразі згідно з довідки, виданої 06 лютого 2025 року №1/35/29 військовою частиною,

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тобто стан його здоров`я не перешкоджає подальшому несенню військової служби.

Апеляційний суд враховує, що суд не прийняв процесуальне рішення щодо клопотання сторони захисту про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 , однак, з урахуванням вказаного вище, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту було ініційовано питання про оскарження дій правоохоронців у порядку, передбаченому законом, тому доводам захисника щодо психологічного тиску зі сторони правоохоронців, та застосування ними фізичної сили відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд не надає правову оцінку, оскільки предметом розгляду справи є дотримання правоохоронцями вимог закону щодо складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Чернеги Василя Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко