Справа № 352/276/25
Провадження № 3/352/223/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого по АДРЕСА_1

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

27.01.2025 року о 15:02 годині в селі Ямниця по вул. Галицька водій керував автомобілем марки Volkswagen POLO, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням газоаналізатора Драгер 6810. Відповідно до тесту №10973 результат огляду 2,35 ‰, чим порушив пункт 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі щодо нього. Вказав, що у той день керував транспортним засобом, однак близько 13 год пробив колесо і рух автомобілем став неможливим. Пояснив, що зупинився біля СТО з метою здійснення ремонту, однак працівники повідомили, що колесо ремонту не підлягає. В подальшому йому зателефонували товариші і повідомили про загибель побратима, а тому він вирішив піти на АЗС, що знаходиться поблизу та вжити алкогольні напої. Після цього повернувся до автомобіля та очікував на племінника, який мав приїхати за ним. З того моменту автомобілем не керував. На запитання суду пояснив, що протокол поліцейські склали на нього через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як тест, який він пройшов на місці, був позитивний, з ним погодився і медичний заклад їхати не хотів.

Захисник Горин В.М. в судовому засіданні просив клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 задовольнити. Своє клопотання обґрунтував тим, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Окрім цього у протоколі серії ААД №806151 від 27.01.2025 року зазначений склад правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ААД№806151 від 27.01.2025 року про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою з приладу Драгер (результат тесту 2,35 ‰), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапортом працівника поліції, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом переглянуті відеозаписи, які були додані до матеріалів справи.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи інспекторів патрульної поліції.

Так на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 за кермом автомобіля здійснює рух заднім ходом та на запитання поліцейського: «Куди ви їдете?» відповідає «Та просив назад здати», ствердно відповів що вживав алкоголь, в процесі спілкування поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти тест на визначення стану сп`яніння на приладі Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, шляхом проходження тесту, з результатом 2,35 ‰ згідний. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що останній перебуває у стані сп`яніння, в лікувальний заклад до лікарі-нарколога останній їхати не погодився. Окрім цього факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечувався, а надавав пояснення працівникам поліції, що вчинив дурницю. Надалі на відеозаписі відображено зачитування протоколу ОСОБА_1 , який він підписав власноручно.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Даними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення.

Окрім цього, щодо доводів захисника ОСОБА_1 - адвоката Горина В.М. про те, що його підзахисний не міг здійснювати рух автомобілем, оскільки його колесо було пошкоджене, не заслуговують на увагу, так як фототаблиці, які надані стороною захисту з зображенням пошкоджено колеса, надіслані адресату «Тетянка», не містять доказів належності вказаного колеса транспортному засобу, яким керував ОСОБА_1 .

В той же час, як вбачається з рапорту працівника поліції, долученого до матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , 27.01.2025 року о 14:48 на службу 102 надійшло повідомлення про те, що водій транспортного засобу Volkswagen POLO, номерний знак НОМЕР_1 рухається з с. Ямниця в напрямку с. Тязів, тобто майже через дві години після того як нібито ОСОБА_1 пошкодив колесо і не міг здійснювати рух транспортним засобом.

Відтак, суд вважає, що твердження захисника та ОСОБА_1 є безпідставними.

Щодо фабули адміністративного правопорушення, викладеній у протоколі, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.2.9а ПДР України.

Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, само по собі зазначення в описі фабули правопорушення «керував з ознаками алкогольного сп`яніння» ще не свідчить про некоректність викладеного обвинувачення, оскільки далі по тексту працівники поліції конкретно зазначають обставини проходження огляду, з використанням спеціального приладу Драгер 6810 та приєднують до справи відповідну роздруківку з результатами проходження огляду.

Проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння стало підставою для встановлення порушення п. 2.9а ПДР, що є вірною правовою кваліфікацією інкримінованого водію правопорушення.

Суд звертає увагу, що сам водій ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено на нього саме за перебування у стані алкогольного сп`яніння, при цьому заперечив факт керування транспортним засобом у такому стані.

Відтак, при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має встановити чи висунуте обвинувачення є зрозумілим особі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 суть обвинувачення була зрозуміла.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у порушенні вимог ст.2.9а Правил дорожнього руху України , тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, як встановлено судом ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.