ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/5542/24 Головуючий в 1 інст. Нікітін В.В.
Провадження №33/807/193/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Морозова В.Ю. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Посвідчення водія НОМЕР_1 від 06.09.2016 р. вилучене. РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік , стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 7 жовтня 2024 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 керував автомобілем Nissan Navara н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Морозов В.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що всупереч вимогам чинного законодавства, розгляд справи відбувся незаконно. Матеріали справи та складений протокол містять у собі чисельні порушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що незважаючи на суперечливі докази, які містяться в матеріалах справи, суд ґрунтувався лише на власних переконаннях, беручи до уваги лише надані співробітниками поліції матеріали справи.

Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. В порушення вимог чинного законодавства, в матеріалах справи не містяться повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, щодо події яка сталася, та взагалі не зафіксований факт керування транспортним засобом, оскільки, такого факту не існувало. В протоколі відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації.

Крім того, працівниками поліції під час складання протоколу не були роз`яснені ОСОБА_1 , його процесуальні права, процес процедури освідування. В порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, співробітниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, оскільки зазначена обставина має значення для вирішення питання щодо належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення, зокрема, наявності або відсутності повторності вчинення правопорушення.

Звертає увагу, що 23 жовтня 2024 року, було подано заяву до районного суду про ознайомлення з матеріалами справи через портал «Електронний Суд», однак, судом проігноровано дану заяву, чим порушено право ОСОБА_1 на повний та всебічний розгляд справи, позбавлено його можливості відновити правосуддя та довести свою невинуватість, а також можливості використати право на захист.

З урахуванням наведеного, захисник просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2024 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Морозов В.Ю. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Додав, що суд розглянув справу поверхнево, не звернувши уваги на порушення співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а саме на те, що поліцейським не було надано ОСОБА_1 письмове направлення на проходження огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та не відсторонено його від керування автомобілем.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника - адвоката Морозова В.Ю., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція сторони захисту, щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростована матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 144689 від 7 жовтня 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, не чітка мова, огляд не проводився у зв`язку з відмовою. З результатами вказаного огляду, ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 7 жовтня 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, не чітка мова. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 7);

- відеозаписом події (а.с.11).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи.

З переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, отриманих під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано рух транспортного засобу Nissan Navara, його зупинка співробітниками поліції, через технічну несправність лівої фари, в темну пору доби. Перевірка документів, встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 . В ході подальшого спілкування із водієм, у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прохання поліцейського, щоб ОСОБА_1 здійснив подих в його бік. Встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота. Слідує пропозиція працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду. Попередження працівником поліції ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, на що останній вказує «да», тобто, що йому зрозуміло відповідальність за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Складання протоколу, ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 , підписання протоколу останнім. Зафіксовано повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про заборону подальшого керування ним транспортним засобом.

Отже, з урахуванням зафіксованого відеозаписом події обличчя водія ОСОБА_1 , встановлення його особи за відповідними документами у судді апеляційного суд не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan Navara н.з. НОМЕР_3 у зазначений в протоколі день та час.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.

Однак, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На доводи апеляційної скарги щодо невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду. (а.с. 7).

Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , а саме: рух автомобіля, його зупинку, виникнення підстав у працівника поліції вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння, пропозиція водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмова водія від проходження запропонованого огляду.

Посилання апелянта на те, що протокол складений з чисельними порушеннями чинного законодавства не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце його складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписи особи, яка склала протокол та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи щодо не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України були роз`яснені, про що міститься його підпис на зворотній стороні протоколу.

На посилання сторони захисту, що співробітниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, передбаченого, що проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи, зафіксована пропозиція ОСОБА_1 співробітником поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 на запропонований огляд надав відмову.

Отже, вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, на переконання судді апеляційного суду, порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП проведений без порушень.

Твердження в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про те, чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення спростовуються матеріалами справи, а саме: довідкою інспектора сектору адміністративної практики Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області О.Тімоніної, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не зафіксовано позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів (а.с. 5).

Посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний пристрій, яким здійснено відеофіксацію, суд вважає необґрунтованими.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння, передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відсутність інформації про модель, номер та серію відеокамери в протоколі, жодним чином не спростовує встановлених судом обставин, оскільки долучений до протоколу відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та не містить ознак фальсифікації. Крім того, в п. 10 протоколу, поліцейським зазначено, що відео фіксація події була здійснена за допомогою технічного засобу :4633.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/5542/24