Номер провадження 3/521/594/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Крижановського О.В.,

за участю секретаря Шиян А.І.,

за участю представника Одеської митниці

Державної митної служби України Євдокимова Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом №1061/50000/24 від 23.10.2024 року складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_1 від 19.05.2022 виданий 1212, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України, суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов №1061/50000/24 від 23.10.2024 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 23.10.2024 року 22:11:08год. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» ВМО №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в напрямку з України до Молдови, прямував автомобільним транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_2 громадянин України ОСОБА_2 .

Під час здійснення митного контролю громадянин України ОСОБА_2 , в наплічній сумці переміщував «ПАТРОНИ НЕСМЕРТЕЛЬНОЇ ДІЇ» НЕСМЕРТЕЛЬНОЇ ДІЇ ВІЙ 9ММ P.A- 7шт. Виявлені патрони переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.

Представник митниці в судовому засіданні висловив думку про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами та вважає необхідним застосувати до неї адміністративне стягнення, відповідно до санкції статті, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

ОСОБА_3 був повідомлений про дату та час судового засідання шляхом направлення смс-повідомлення, що було доставлено абоненту. Однак, до суду не з`явився про причини своєї неявки суд не сповістила. Окрім того, з отриманого протоколу про порушення митних правил ОСОБА_4 було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси.

Суд вважає його таки, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі, відповідно до ч. 4 ст. 526 МК.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, вислухавши думку представника митниці, дослідивши докази, які надані суддя вважає, що ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, 23.10.2024 року 22:11:08год. в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» ВМО №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в напрямку з України до Молдови, прямував автомобільним транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_2 громадянин України ОСОБА_3 .

Під час здійснення митного контролю громадянин України ОСОБА_2 , в наплічній сумці переміщував «ПАТРОНИ НЕСМЕРТЕЛЬНОЇ ДІЇ» НЕСМЕРТЕЛЬНОЇ ДІЇ ВІЙ 9ММ P.A- 7шт. Виявлені патрони переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.

Відповідно до пункту 12.14 наказу МВС України від 21.08.1998 року № 622 Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів вогнепальна зброя, бойові припаси до неї, пневматична, холодна зброя, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони до них громадянами України перевозяться через митний кордон України на підставі дозволів на право перевезення територією України, які видаються МВС, ГУМВС, УМВС України.

Згідно п.п. 8.12. п. 8 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, боєприпаси це спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладко ствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі. Підпунктом 12.14. п. 12 Інструкції передбачено, що вогнепальна мисливська зброя, бойові припаси до неї, пневматична, холодна зброя, пристрої та зазначені патрони громадянами України перевозяться через державний кордон України на підставі дозволів на право перевезення зброї, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС.

На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаних патронів ОСОБА_3 , співробітникам Держмитслужби не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 365 Митного кодексу України від 13.03.2013 № 4495-VI (далі МК України) передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Таким чином ОСОБА_3 своїми діями здійснив недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Дії ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 471 МК за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Обставини правопорушення й вина правопорушника також підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1061/50000/24 від 23.10.2024 року; копією паспорту; Актом про проведення огляду; контрольним талоном; описом предметів; довідкою про ціну; довідку про витрати митниці.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладені стягнення суддя враховує відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 471 МК за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Статтею 265 КУпАП встановлено, що речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Керуючись наведеними нормами, суд накладає на правопорушника стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , та відсутні відомості про його місячний дохід, а також розмір штрафу (передбачений за вчинене правопорушення), який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товару, при цьому, суд вважає, що сплата штрафу одним платежем становитиме для особи надмірний тягар та може бути обставиною, що ускладнить виконання рішення, відтак виплату штрафу слід призначити певними частинами строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 197, 458, 464, 465, 471, 522, 524-529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень строком на 6 (шість) місяців із розрахунку 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень кожного місяця, починаючи з дня приведення постанови до виконання.

Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1061/50000/24 від 23.10.2024 року конфіскувати в дохід держави Україна.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів.

Суддя: О.В. Крижановський