ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30458/24

Провадження № 33/820/248/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Косюка Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працює водієм в АТ «Хмельницькобленерго»

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 03 листопада 2024 року о 02 год 26 хв на А/Д сполученням м. Хмельницький с. Нижчі Вовківці, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Також ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 03 листопада 2024 року о 18 год 35 хв на А/Д Н03 Житомир-Чернівці, 192 км, неподалік с.Ружичанка Розсошанської ОТГ Хмельницького району, в порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані наркотичного сп`яніння. Вказані справи об`єднані в одне провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив змінити постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року, а провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що суддею першої інстанції було допущено неповне з`ясування всіх важливих обставин справи та дане судове рішення було винесено з грубим порушенням процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права.

Указував, що виходячи з обставин вказаної справи, поліцейські, які склали протокол відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відмовою пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, мали б законне право на складання такого протоколу виключно у тому випадку, коли б ОСОБА_1 , отримавши направлення на такий огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, такий огляд пройти відмовився в відповідному закладі охорони здоров`я на пропозицію конкретного лікаря.

Зауважував, що на безпідставність притягнення його до відповідальності свідчить і той факт, що він не був відсторонений від керування належного йому транспортного засобу.

Стверджував, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Косюка Р.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у процесі апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував обставин керування транспортним засобом 03 листопада 2025 року в нічну пору доби, його зупинки працівниками поліції, відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак викладав свою версію подій.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №165125 від 03 листопада 2024 року, в якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я;

- відомостями з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 листопада 2024 року, де зафіксовані виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушена координація рухів;

- відеозаписом означеної події із нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які би викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Уважаю долучені до справи докази належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Доказів, які би підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Сторона захисту, натомість, не навела обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни, або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які би вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , в матеріалах справи не встановлено.

Таким чином, місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією.

Доводи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, з урахуванням його фактичних дій та по суті ухилення від проходження такого огляду на вимогу поліцейського, а також невизнання вини, апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту та намаганням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки ці доводи захисту повністю спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, наданими суду відеозаписами.

На відеозаписі повністю відображена процедура виявлення поліцейськими в процесі спілкування з ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушена координація рухів), внаслідок чого поліцейськими неодноразово було запропоновано йому пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я і подальша відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду .

При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, і якщо водій не пройде огляд у медичному закладі, це буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння та буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР, однак, ОСОБА_1 не змінив свою позицію.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не є підставою для скасування постанови місцевого суду, не впливають на кваліфікацію його дій та не звільняє його від встановленої законом відповідальності, посилання ОСОБА_1 на те, що він не був відстороненим від керування належного йому транспортного засобу, оскільки факт керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі доведені зібраними у справі доказами.

Невідповідність часу, зазначеному в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 листопада 2024 року та у даних відеозапису події, яка складає менше 1 год, фактично є опискою та не спростовує обставин відмови особою, притягнутою до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення та закриття провадження в справі.

Посилання сторони захисту на порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», як на підставу звільнення його від адміністративної відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки зводяться виключно до вільного та широкого тлумачення вказаного нормативного акту, який такому тлумаченню не підлягає.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 прямо заявляв свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, і це, крім того, зафіксовано на відеозаписі означеної події, тому працівники поліції відповідно до вимог законодавства склали протоком про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які би спростовували висновки суду і були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Ставлячи питання про скасування постанови, сторона захисту конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 органами поліції та суддею не навели, а виключно обмежились перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог закону, які би ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Відтак, доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень вказаних вимог законодавства, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, не є визначальними і не впливають на доведення вини та спростовуються зібраними та дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Огляд, відмова від проходження такого огляду, здійснювався працівниками поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Отже, працівниками поліції були дотримані вимоги ст.266 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Обставин, які би виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі відповідно до ст.247 КУпАП, немає.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо зміни постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак