Справа № 592/4884/25
Провадження № 3/592/1141/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марини Миколаївна, за участю осби, яка притягається да адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянула матеріали, які надійшли від Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Низи Сумського район Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, за частиною 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 715105 від 17.03.2025 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 187 КУпАП за те, що перебуваючи під адміністративним наглядом 08.03.2025 в період часу з 09 год. по 12 год. не прибув на реєстраційну відмітку до Сумського РУП, м. Суми, вул. Маґістратська, 21, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 суду пояснив, що перед звільненням з місць позбавлення волі йому було встановлено адміністративний нагляд та визначено з`являтися на реєстраційну відмітку за місцем проживання два рази на місяць, що він і робив, а потім він дізнався, що йому продовжено дію адміністративного нагляду і визначено з`являтися на реєстраційну відмітку за місцем проживання кожну неділю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 187 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КУпАП - повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду.

Крім того, усупереч статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено рішення суду, яким відносно нього застосовано обмеження передбачені статтею 10 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» та їх види.

До матеріалів адміністративної справи не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ознайомлений з встановленим щодо нього обмеженням у виді необхідності явки на реєстрацію до відділу поліції за місцем поживання.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

На підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини у пунктах 33 та 34 рішення у справі «Гайдашевський проти України» від 06.02.2025 заява № 11553/21) зауважив, що здійснення судом пошуку доказів винуватості особи у вчиненні правопорушення за власною ініціативою, суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді та, відповідно, надав підстави для законних сумнівів щодо неупередженості суду за об`єктивною перевіркою.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є лише розгляд справи.

Враховуючи, що відповідно до вимог статті 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини слід тлумачити на її користь, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КУпАП не може бути визнана доведеною за фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись частиною 2 статті 187, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап