ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О. О., розглянувши за участю ОСОБА_1 , захисника Винту С.Б.,потерпілого ОСОБА_2 апеляційну скаргу захисника Іщенко Н.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 лютого 2025 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На таке судове рішення захисник Іщенко Н.В. подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 із проханням скасувати постанову суду, визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Вважає, що районний суд під час розгляду даної справи не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам.

Стверджує, що наявний у матеріалах справи лист УПП в Чернівецькій області у відповідь на запит адвоката Винту Є. не можна вважати належним доказом у справі, оскільки тільки Департамент патрульної поліції Національної поліції України визначено уповноваженим органом щодо накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Вказує, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , тому не є відповідальною особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Зазначає, що в матеріалах справи та оскаржуваній постанові наявні суттєві розбіжності, окрім того, ставить під сумнів пояснення ОСОБА_1 , які описані в постанові, адже вони суттєво відрізняються від тих, які він зазначив в письмових поясненнях, наданих працівникам поліції.

Твердить, що пояснення свідка ОСОБА_4 , які вона надала працівникам поліції, відрізняються від тих, які зазначені в постанові.

Провадження №33/822/113/25 Головуючий у І інстанції: Дубець О.С. Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Також апелянт ставить під сумнів пояснення потерпілого ОСОБА_2 , а саме стверджує, що він не міг чути звуку гальмування автомобіля, перебуваючи в салоні свого авто, з увімкненим двигуном, слідів гальмівного шляху на схемі ДТП немає.

Звертає увагу, що ОСОБА_3 переконався в безпечності маневру повороту ліворуч, здійснював його в дозволеному місці розвороту, дотримався вимог п.10.1 ПДР України.

Окрім цього, захисник просить поновити строк для апеляційного оскарження постанови судді, оскільки вперше вона подала апеляційну скаргу 16.02.2025 року, однак вона була повернута їй постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.02.2025 року у зв`язку з неправильним її оформленням.У подальшому 20.02.2025 року вона направила виправлену апеляційну скаргу на електронну пошту Чернівецького апеляційного суду, однак вона була зареєстрована іншому судді та повернута їй у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставини вважає, що строк пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

ОСОБА_3 та його захисник Іщенко Н.В.належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду,до апеляційного суду не з`явились.

Захисник Іщенко Н.В. подала клопотання із проханням здійснювати апеляційний розгляд без її та ОСОБА_3 участі,апеляційну скаргу підтримують.За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка вказаних учасників справи не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Винту С.Б. про відсутність підстав для скасування судового рішення, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду, якщо він пропущений із поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи, захисник Іщенко Н.В. вперше подала апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.02.2025 року в межах строку на апеляційне оскарження 16.02.2025 року.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.02.2025 року дану апеляційну скаргу повернуто апелянту з тих підстав, що апеляційна скарга не містила прохальної частини та підпису особи, яка її подала.

Захисник повторно 20.02.2025 року надіслала виправлену апеляційну скаргу та вона була повернута апелянту постановою Чернівецького апеляційного суду від 26.02.2025 року, оскільки адвокат не заявляла клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження,який на той час вже закінчився.

При зверненні з апеляційною скаргою 03.03.2025 року захисник виправила вказані попередніми рішеннями недоліки, отже, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений із поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП,завданням суду при розгляді справи є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.12.2024 року ОСОБА_1 було поставлено у вину те,що він 18 грудня 2024 року о 09 год. 30 хв. в м. Чернівці по Проспекту Незалежності, 125,керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , при виявленні раптової небезпеки, а саме: виїзду т.з. «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_3 , який здійснив маневр повороту ліворуч, не вжив у порушення вимог п.12.3.ПДРУ всіх заходів аж до повної зупинки т.з., щоб уникнути зіткнення. Після даного зіткнення т.з. «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 вчинив наїзд на т.з. «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував гр. ОСОБА_2 , в результаті чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такі дії були кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Диспозицією ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які пункти ПДР України порушені особою, відносно якої складений протокол та які знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із настанням ДТП.

Як передбачено п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом першої інстанції було безпосередньо заслухано під час судового розгляду пояснення ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_2 ,досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 18.12.2024 року (а.с. 1-2), схему місця ДТП (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 5), іншого водія ОСОБА_3 (а.с.7), потерпілого ОСОБА_2 (а.с.6), свідка ОСОБА_5 (а.с.11), копію протоколу щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП від 18.12.2024 року (а.с.3).

На підставі таких доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні.

Вказані докази апеляційний суд також дослідив,окрім того, безпосередньо заслухав пояснення ОСОБА_1 ,потерпілого ОСОБА_2 ,свідка ОСОБА_5 і встановив наступне.

Зі схеми місця ДТП вбачається,що дорожньо-транспортна пригода відбулась на Проспекті Незалежності у м.Чернівці.Проїзна частина дороги складається із трьох смуг руху у кожному напрямку.

Автомобіль «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 рухався в напрямку ТЦ`Формаркет» на зелений сигнал світлофора.

Автомобіль «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 рухався в зустрічному для БМВ напрямку руху та здійснював маневр повороту ліворуч для заїзду у двір будинку,для чого йому необхідно було перетнути відстань у три смуги руху проїзної частини дороги,де рухався БМВ до зіткнення.

Місце зіткнення позначене на перехресті по напрямку руху БМВ умовно на середній смузі проїзної частини дороги.

Після зіткнення між БМВ і Субару останній здійснив зіткнення та пошкодив транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 ,який мав намір виїхати із двору біля будинку та очікував,пропускаючи автомобілі,що рухались по головній дорозі.

Внаслідок зіткнення автомобіль БМВ перебуває на смузі свого напрямку руху передньою частиною в бік ТЦ Формаркет, Субару передньою частиною у протилежний від БМВ бік, Рено Меган на виїзді з двору біля будинку по Проспекту Незалежності.

Схемою зафіксовані пошкодження, які отримали автомобілі внаслідок ДТП.

Зокрема, у автомобілі «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 розбите заднє скло, розбите заднє праве скло, сильне пошкодження заднього бампера, пошкоджене праве заднє колесо, розбиті задні габаритні фари, виявлені вм`ятини на задньому правому, лівому крилі та на багажнику, розбите скло в задній правій дверці.

У автомобілі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджене переднє праве крило,вмятина капоту,зламаний передній бампер, пошкоджена передня частина, тріщина на лобовому склі.

У автомобілі «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 розбитий бампер, пошкоджений захист радіатора, розбита права передня фара, зламане праве крило, вм`ятина капота, пошкоджений захист двигуна.

Відеозаписом із боді камер поліцейських зафіксовані фактичні обставини на місці ДТП,розташування автомобілів після зіткнення(а.с.36)

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду пояснив, що 18.12.2024 року рухався зі швидкістю близько 60 км/год,точно не може вказати, на транспортному засобі «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 по Проспекту Незалежності в напрямку ТЦ «Формаркет» від ТЦ «Майдан», по середній смузі руху на зелений сигнал світлофора. Здалеку побачив, що автомобіль «Тойота» стоїть на середній смузі,а автомобіль «Субару» стояв у зустрічному напрямку під кутом для здійснення повороту ліворуч. Він( ОСОБА_1 ) перестроївся у крайню праву смугу приблизно за декілька корпусів авто до Тойоти. Після того, як він змінив смугу, Субару почав рухатись,перетинаючи смуги напрямку його(БМВ) руху перпендикулярно.В той час,коли Субару почав рухатись,відстань між Субару і його(Мельнікова) автомобілем БМВ була значно менша,аніж 30 м.Він( ОСОБА_1 ) почав гальмувати, маневрував вліво, але відбулось зіткнення передньою частиною БМВ в праву задню частину Субару. Після зіткнення автомобіль Субару допустив зіткнення із автомобілем «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_3 , але ОСОБА_1 цього моменту не бачив. Автомобіль Тойота після того,як відбулось зіткнення, вже перебував попереду на узбіччі та водійка потім надавала пояснення поліцейським.

Із письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається,що він 18.12.2024 року рухався по Проспекту Незалежності,125 зі сторони вул.Небесної Сотні(ТЦ Формаркет) в напрямку вул. Героїв Майдану, мав намір заїхати у двір будинку 125 А по Проспекту Незалежності, зайняв крайню ліву смугу для руху, щоб повернути ліворуч, подивився направо, помітив, що всі автомобілі далеко та у нього є час здійснити маневр, проте в момент його руху відчув удар об свій транспортний засіб з правого боку. Вважає, що його маневр був безпечний, всі автомобілі були далеко та він встигав закінчити маневр (а.с.7).

На виклики до районного та апеляційного суду ОСОБА_3 для того,щоб довести суду свою позицію, не з`являвся,про причини неявки не повідомляв.

У апеляційному суді потерпілий ОСОБА_2 пояснив,що 18.12.2024 року він, керуючи автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_3 , стояв на прилеглій території на виїзді із дворів по Проспекту Незалежності,очікував червоного сигналу світлофора для водіїв,які рухались по Проспекту Незалежності,щоб без перешкод виїхати на головну дорогу праворуч.

Бачив,що водій автомобіля Субару Форестер д.н.з. НОМЕР_2 довго стояв з протилежної сторони біля місця розвороту між зустрічними напрямками руху, щоб повернути ліворуч і перетнути Проспект Незалежності для заїзду у двори. В цей час водій автомобіля Тойота,яка рухалась по Проспекту Незалежності у середній смузі в напрямку ТЦ`Формаркет», вирішила пропустити автомобіль Субару,що його(Скорохода) дуже здивувало,адже Тойота рухалась на зелений сигнал світлофора та мала перевагу у русі перед Субару.

Пояснив, що автомобіль Тойота зупинилась, щоб пропустити автомобіль Субару Форестер, який почав рухатись. Автомобіля БМВ СЕ5217EC в той момент ОСОБА_2 не бачив,оскільки Субару перекривав йому видимість зліва і тому момент зіткнення він не побачив. Лише почув, приблизно 0.5 сек., звук гальмування і удар, а потім побачив, що БМВ зупинився попереду.

Вважає, що водій автомобіля Субару Форестер НОМЕР_2 порушив правила дорожнього руху, оскільки при повороті ліворуч пересікав 3 смуги руху,не переконавшись у безпечності маневру ,а водій БМВ СЕ5217EC, на його думку, перевищив швидкість та не вжив достатніх заходів для уникнення зіткнення.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вказували,що надавали такі ж пояснення і районному суду під час судового розгляду.

У апеляційному суді свідок ОСОБА_5 пояснила , що 18.12.2024 року вона рухалась по Проспекту Незалежності на автомобілі Тойота д.н.з. НОМЕР_4 з кільця біля ТЦ «Майдан» в напрямку ТЦ`Формаркет». Транспортний засіб БМВ д.н.з. НОМЕР_1 побачила на кільці, він їхав швидко близько 60 км/год та випереджав інші автомобілі.Спочатку рухався позаду неї , а потім випередив її транспортний засіб та рухався попереду, в якій саме смузі-не пам`ятає. Вона( ОСОБА_5 ) смугу руху не змінювала, рухалась в середній смузі, швидкість руху також не змінювала

Коли вона( ОСОБА_5 ) під`їжджала до місця розвороту між зустрічними напрямками руху Проспекту Незалежності,помітила транспортний засіб Субару Форестер , який стояв перпендикулярно її руху.Коли відстань між її автомобілем та Субару була приблизно 20м, Субару почав рухатись,а відстань між Субару і БМВ,який був попереду неї ,в правій смузі,була приблизно 15м та відбулось зіткнення передньою частиною БМВ в задню частину Субару. Вважає,що Субару мав час для маневру.Коли відбулось зіткнення,автомобіль,яким керувала вона ( ОСОБА_5 ) був в середній смузі. Пізніше свідок побачила, що постраждав також інший автомобіль Рено Меган д.н. НОМЕР_3 .Не пам`ятає,чи були автомобілі перед нею,коли Субару почав рухатись,але вона не призупинялась і перед нею автомобілі,якщо вони були,також не призупинялись.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 ,18.12.2024 року вона перебувала на задньому сидінні транспортного засобу Субару Форестер д.н.з. НОМЕР_2 , відбулось ДТП, після події приїхали працівники швидкої допомоги та оглянули її, причин для госпіталізації вони не побачили, тілесні ушкодження в неї відсутні, від проходження судово-медичної експертизи відмовилась (а.с.12).

Із матеріалів справи вбачається, що відносно іншого водія - ОСОБА_3 також складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.12.2024 року, згідно якого водій ОСОБА_3 18.12.2024 року о 09-30 год., керуючи транспортним засобом «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 по Проспекту Незалежності,125, при маневрі повороту ліворуч, у порушення вимог п.10.4 ПДРУ не надав переваги у русі транспортному засобу «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , відбулося зіткнення, після чого транспортний засіб «Subaru Forester» допустив наїзд на транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 (протокол на а.с.3).

До апеляційної скарги захисником Іщенко Н.В. в інтересах ОСОБА_3 було долучено висновок інженерно-транспортної експертизи №12 від 16.02.2025 року №12,який не надавався під час розгляду справи у районному суді.

Вихідні дані,у тому числі щодо моменту виникнення небезпеки для руху для водія БМВ,часу руху Субару до зіткнення,відстані,на якій знаходився БМВ в момент виникнення небезпеки для руху, швидкості руху обидвох автомобілів були надані експерту в редакції позиції сторони,яка ініціювала проведення експертизи.

Експерт виснував,що в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які би з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку із настанням ДТП, натомість такі невідповідності експерт вбачав у діях водія ОСОБА_1 та зазначив, що причиною настання даної ДТП,на його думку,стала невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п.1.5,п.2.3 (д), п.12.3, п.12.4, п.12.9 (б) ПДР України,який перевищив максимальну швидкість,зазначену у п.12.4 ПДРУ та не своєчасно прийняв заходи гальмування аж до зупинки т/з.

Разом із тим,суд зауважує,що вихідні дані,які приймав експерт при проведенні дослідження,не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, адвокат в інтересах ОСОБА_1 зверталась із клопотанням до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області про надання інформації, чи було зафіксоване системою автоматичної фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі перевищення швидкості автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою Проспект Незалежності, 125, в напрямку вул. Героїв Майдану, 18.12.2024 року (а.с.32).

З відповіді Департаменту патрульної поліції Чернівецької області вбачається, що 18.12.2024 року не було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортного засобу «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 .(а.с.37).

Всупереч доводам апелянта, така інформація надана компетентним органом в межах його повноважень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, НОМЕР_5 від 22.02.2022 року, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.182)

Окрім того,експерт приймав до уваги,що момент небезпеки для руху водію автомобіля БМВ настав з моменту в`їзду передньої частини Субару на зустрічну смугу та в цей час автомобіль БМВ знаходився на відстані 39м від місця зіткнення,а тому БМВ міг його уникнути шляхом своєчасного застосування гальмування,для чого йому було необхідно 31-32м при дотриманні дозволеної швидкості.

Разом із тим,свідок очевидець ДТП ОСОБА_5 пояснила у апеляційному суді,що автомобіль Субару почав рухатись,коли до автомобіля БМВ залишалось приблизно 15м,а тому висновки експерта,що ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення при швидкості руху 50 км/год викликають обгрунтовані сумніви,які суд зобов`язаний тлумачити на користь особи,яка притягається до відповідальності.

Апеляційний суд зауважує,що відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Належить також врахувати,що за змістом закону, розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення,який фактично є актом адміністративного обвинувачення.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи,яка притягається до адміністративної відповідальності,давати оцінку наявності чи відсутності у її діях інших порушень Правил дорожнього руху,які не ставились у вину, суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам національного законодавства,так і стандартам,встановленим ЄСПЛ,що є неприпустимим.

Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 не ставилось у вину вчинення правопорушення внаслідок перевищення швидкості і недотримання вимог п.п.2.3.д,12.4,12.9.б ПДРУ,які експерт вбачав у причинному зв`язку із настанням ДТП,а тому приймати висновок експерта у обгрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд не вправі.

Сформульована у протоколі суть провопорушення не містить вказівки на те,що ОСОБА_1 допустив зіткнення внаслідок недотримання швидкісного режиму.

Районним судом правильно встановлено,що ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофора по своїй смузі руху та мав перевагу у русі перед автомобілем Субару,який до маневрування рухався у зустрічному напрямку та для якого поворот ліворуч регулювався правилами п.10.4 ПДРУ.

За наведених вище у цій постанові обставин суд вважає,що доказів,які би доводили,що ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості аж до зупинки,у справі немає.

Апеляційний суд зауважує,що адміністративна справа знаходилась у провадженні районного суду з грудня 2024 року до часу винесення рішення,однак ОСОБА_3 жодного разу не з`явився до суду,щоб надати пояснення по обставинах ДТП.

Також він не з`явився і до апеляційного суду.

Потерпілий ОСОБА_2 рішення суду щодо ОСОБА_1 не оскаржував.

Отже,районний суд правильно встановив, що наявні у справі докази не доводять поза розумним сумнівом факту порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДРУ,які були покладені йому у вину згідно протоколу та перебували би у причинному зв`язку із ДТП,а усі сумніви суд згідно ст.62 Конституції України зобов`язаний тлумачити на користь особи,яка притягається до відповідальності.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Підстав для скасування постанови районного суду немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити захиснику Іщенко Н.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 лютого 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Іщенко Н.В. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька