Справа № 515/285/25
Провадження № 3/515/501/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Білгород-Дністровського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126, ст. 36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 48 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Так, ОСОБА_1 25 лютого 2024 року о 00 годині 00 хвилин по вул. Перемоги, буд. 130, в с. Струмок Білгород-Дністровського району Одеської області керував мотоциклом марки «VAPER» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосування приладу «Драгер» на місці зупинки, проба позитивна 1,17 проміле. Своїми ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, за ознакою повторності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. Згідно з заявою від 25 лютого 2025 року, доданою до матеріалів справи, просив справу слухати у його відсутність, у вирішенні питання поклався на розсуд суду.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність особи за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція ст. 130 КпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256273, датованого 25 лютого 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, вказав, що керував мотоциклом та перед тим, як сісти за кермо випив пива, з протоколом згоден;

рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Горінчоя В.В., згідно з яким 25 лютого 2025 року о 17 годині 50 хвилин був зупинений мотоцикл марки «VAPER» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 без мотошолому. Транспортний засіб було зупинено за допомогою увімкнення проблискових маяків синього та червоних кольорів на службовому авто. Водій, побачивши автомобіль поліції, різко зменшив швидкість, зупинився та хотів розвернутися, щоб залишити місце події, але не зміг, у зв`язку з тим, що зламалася ланцюгова передача. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота; порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу "DRAGER", результат позитивний 1,17 проміле. Водій з результатами погодився, та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

постановою інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Плачинди В.В. від 25 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 ПДР України, на підтвердження поважності зупинки транспортного засобу;

результатом тесту на алкоголь 1,17 % проміле, датованим 25 лютого 2025 року, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу "DRAGER" ALCOTEST 6810, тест №3973;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатом огляду на стан сп`яніння;

відеофайлом, збереженим на СД диск, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлений результат;

копією постанови Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ст.36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 48 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, на підтвердження повторності вчиненого правопорушення.

Наведені докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейським законодавства при складанні протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП не оскаржував, незгоду з порядком огляду на стан сп`яніння не висловлював, з протоколом погодився, а тому у суду відсутні підстави для визнання протоколу таким, що складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, що протокол є упередженим та не відповідає дійсним обставинам.

Згідно з довідкою інспектора поліцейського СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області А.Нікітенко від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 за відомостями ІПНП «ГСЦ» не отримував посвідчення водія.

Оцінивши зазначені докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, який забороняє керувати водієві транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, повторно протягом року.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суддя бере до уваги також значну суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже керування у нетверезому стані наражає на небезпеку життя та здоров`я оточуючих людей, які за Конституцією є найвищою цінністю в державі, та невиконання ним, як водієм вимог ПДР.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

За підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 , з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, підлягає адміністративній відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Згідно з ч.3 ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст.30 КУпАП встановлено максимальну межу при застосуванні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у виді 10 років.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , згідно з постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили 18 жовтня 2024 року, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, з застосуванням ст. 36 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, яке він фактично не відбув та вчинив нове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, суд, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 за постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року.

Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності ОСОБА_1 керованого ним мотоциклу марки «VAPER» з державним номерним знаком НОМЕР_1 на праві власності, суд вважає, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.

За такого, з урахуванням ч.3 ст.30 КУпАП, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років 6 місяців 18 днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі грн 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та без вилучення в оплатний спосіб транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, враховуючи невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 , згідно з постановою Саратського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року, остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі грн 00к.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років 6 місяців 18 днів, без вилучення в оплатний спосіб транспортного засобу.

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами: Одеська область, отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку:UA0015001, код КДБ: 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк