ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Мерцалова Максима Юрійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Мерцалова М. Ю.

представника потерпілого

(в режимі відеоконференції) адвоката Остапулі Н. П.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 850 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 05 грудня 2024 року о 18 год. 10 хв. по вул. Дніпровській, 17а в м. Павлограді, керуючи автомобілем марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у правій смузі руху, виконуючи розворот в ліву сторону, під час перестроювання в ліву смугу руху не дав дорогу автомобілю «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по лівій смузі під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення, чим порушив п. 10.3 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, ОСОБА_2 та пасажири автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В обґрунтування пропущеного строку апеляційного оскарження посилається на несвоєчасність отримання копії постанови після її винесення, яку отримав лише 28.02.2025.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник не погоджується з висновками суду першої інстанції, вказує, що виконуючи пункт 10.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , переконавшись, що відстань до автомобіля ОСОБА_2 є достатньою, що автомобіль ОСОБА_2 не приймає заходів щодо його випередження, що виконання даного маневру не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, розпочав перелаштовуватися в ліву смугу для виконання розвороту і вже, перебуваючи на крайній смузі зустрічного руху побачив яскраве світло фар і відчув удар в праву машину. Відповідно до схеми ДТП ОСОБА_2 починає гальмувати на лівій смузі, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 на своєму автомобілі вже перебував попереду автомобіля ОСОБА_2 і не вибравши безпечну дистанцію, швидкість руху, порушуючи п. 12.3 ПДР ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

Крім того, на думку захисту, для правильного вирішення справи необхідні спеціальні знання, тому просив суд провести судову автотехнічну експертизу, однак дане клопотання судом було відхилено.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник потерпілого заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд доходить висновку про його задоволення з метою забезпечення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 795659 від 11.12.2024, схеми місця ДТП, фотознімками з пошкодженими транспортними засобами, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , їх показами, наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції та поясненнями допитаного свідка ОСОБА_4 .

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого суду, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.10.3 Правил дорожнього руху, що стало наслідком даної ДТП.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до показів потерпілого ОСОБА_2 , останній на транспортному засобів Гольф з пасажирами рухався вул. Дніпровською в лівій смузі, а автомобіль Вольво - в правій смузі, десь 50 метрів попереду, потім транспортний засіб Вольво з правої смуги почав робити розворот, що змусило ОСОБА_2 виїхати на зустрічну смугу, однак зіткнення не вдалося запобігти.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_4 , який був пасажиром транспортного засобу Гольф та бачив як автомобіль Вольво з правої смуги почав робити розворот, а водій Гольф почав об`їжджати зліва на зустрічній смузі, але відбулося зіткнення.

Сам ОСОБА_1 підтвердив, що рухався на автомобілі Вольво в правій смузі вулицею Дніпровська, бачив в дзеркалі заднього виду транспортний засіб, десь метрів 50 позаду нього, далі він зайняв ліву смугу, щоб здійснити розворот, однак автомобіль, що рухався позаду почав обганяти його по зустрічній смузі, надалі відбулося зіткнення.

Проте такі покази ОСОБА_1 обґрунтовано спростовані судом першої інстанції в постанові, з чим погоджується апеляційний суд.

Зокрема, схемою місця ДТП зафіксовано наявність гальмівного шляху довжиною 18 метрів автомобіля Гольф, що також підтвердили учасники ДТП. Даний гальмівний шлях бере початок на лівій смузі та плавно зміщується в напрямку зустрічної смуги, що свідчить про те, що ОСОБА_2 почав гальмувати на своїй смузі руху в момент, коли виникла для нього небезпека у вигляді транспортного засобу Вольво та спроба уникнути зіткнення, виїхавши на зустрічну смугу, де в подальшому відбулася ДТП.

В свою чергу водій ОСОБА_1 зобов`язаний був дотримуватися вимог п. 10.3 ПДР при перестроюванні на смугу та дати дорогу транспортному засобу, що рухається в попутному напрямку по тій смузі.

Доводи ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що на даній вулиці є інтенсивний рух та рішення про маневр необхідно приймати швидко та завчасно, є неспроможними та такими, що суперечать вимогам п. 10.3 ПДР.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак постанову місцевого суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Мерцалова Максима Юрійовича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити йому строк.

Апеляційну скаргу захисника Мерцалова Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун