Справа № 638/1975/25
Провадження № 3/638/1307/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, працює охоронцем на заводі «ХТЗ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2025, о 14-40 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , по проспекту Незалежності у м. Ізюм Харківської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру Драгер зі згоди водія, результат огляду позитивний 2.69 проміле (тест 444), чим порушив вимоги п. 2.9.а) ПДР України. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Крім того, 26.01.2025, о 14-40 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , по проспекту Незалежності у м. Ізюм Харківської області? будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1.а) ПДР України. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що в цей день випивав на дні народженні, знав, що за руль йому сідати не можна, що позбавлений права керування транспортними засобами, подзвонив ОСОБА_2 з проханням відвезти його додому. Коли ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 їхали, їх підрізав військовий джип, після чого ОСОБА_4 злякався та втік. Далі ОСОБА_1 пояснив, що військові його витягнули, ударили, кричали на нього та викликали поліцію. ОСОБА_1 зазначав поліцейським, що він не водій і автомобілем не керував, а сам водій злякався і втік. Після чого поліція перевірила у нього документи на автомобіль, виявила ознаки алкогольного сп`яніння, почала складати протоколи про адміністративні правопорушення. На його переконання, що він не керував цим транспортним засобом, а їхав в якості пасажира, поліцейські не відреагували.

ОСОБА_1 суду надані аналогічні письмові пояснення, в яких він просить закрити провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Відповідно до п. 2.1.а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9.а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 26.01.2025 та полягало у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230831 від 26.01.2025, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- рапортом поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області В. Комова;

- довідкою реєстрації виклику поліції;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 від 26.01.2025, згідно із якими 26.01.2025, близько 14-40 год, він разом зі співслужбовцями їхав по пр-ту Незалежності у м. Ізюм, на перехресті з вул. Покровська на них вилетіла автівка ВАЗ-21099, ОСОБА_1 опустив скло, щоб з ними поспілкуватися, виявилося, що він в стані алкогольного сп`яніння. Вони викликали поліцію, перевірка Завгороднього на стан алкогольного сп`яніння показала результат 2,69 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 від 26.01.2025, згідно із якими 26.01.2025, близько 14-40 год, він їхав по пр-ту Незалежності у м. Ізюм, на перехресті з вул. Покровською водій на автомобілі ВАЗ-21099 номер НОМЕР_2 виконав небезпечний маневр, виїхавши на зустрічну смугу, зупинився серед дороги. Водій вказаного автомобіля ОСОБА_1 вийшов з машини, у нього були ознаки алкогольного сп`яніння. Вони викликали поліцію, результат огляду ОСОБА_1 показав результат 2,69 проміле;

- роздруківкою із результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння 2,69 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним в присутності двох свідків;

- довідкою про повторність начальника САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Р. Спорника;

- копією постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 26.01.2025 та полягало у тому, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230843 від 26.01.2025, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- довідкою реєстрації виклику поліції;

- рапортом поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області В. Комова;

- вищенаведеними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 26.01.2025;

- довідкою про повторність начальника САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Р. Спорника;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2277024 від 30.05.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- зазначеними вище даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Вищевказані докази, що надані органом поліції, суд визнає належними та допустимими.

Суд зазначає, що надані ОСОБА_1 письмові пояснення та додані документи до них не доводять того, що за кермом транспортного засобу знаходився не ОСОБА_1 . Водночас суду не надано документів, які б спростували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того, з долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 підтверджує, що він є водієм транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 . Поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого Завгородньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в лікарні. Поліцейським запропоновано перевірити трубку алкотестеру на герметичність, на що ніяких зауважень від ОСОБА_1 не надійшло. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 свою провину визнає, каже, що більше так робити не буде. Після чого поліцейським проводиться вимірювання на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою, результат 2, 69 проміле, з чим ОСОБА_1 погоджується і каже виписувати йому протокол. При складанні протоколу поруч присутній ОСОБА_7 , який не заперечує, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 . Зі складеними протоколами та викладеними у них обставинами ОСОБА_1 погоджується, ознайомившись з їх змістом.

Разом з письмовими поясненнями ОСОБА_1 заявлене клопотання про виклик та допит в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_7 . В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від вказаної заяви.

03.03.2025 на поштову адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_7 , де останній пояснив, що 26.01.2025 саме він був за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. вказані пояснення судом оцінюються критично, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами та спростовуються вищенаведеними доказами у справі.

Додатково судом здійснювалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання шляхом направлення SMS-повідомлень на їх особисті мобільні номери телефонів, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак свідки в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаних вище правопорушеннях та факт порушення ним вимог п. 2.1. а) та п. 2.9. а) ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та яка протягом року вчинила порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, та за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року особою, яка вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевказаного, з урахуванням ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення за кожне із вчинених порушень у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами у межах санкцій ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП , що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім цього, санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника; санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

Суд зазначає, що додаткове стягнення у виді конфіскації, оплатного вилучення транспортного засобу до ОСОБА_1 застосовано бути не може, оскільки згідно наданої органом поліції копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довідки начальника САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Р. Спорника, автомобіль марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності іншій особі ОСОБА_8 .

Частинами 1 та 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, остаточне стягнення на ОСОБА_1 накладається з урахуванням положень ст. 36 КУпАП згідно із санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, що буде необхідним і достатнім для запобігання правопорушенням в подальшому та виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 126, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього буде застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин