Справа № 703/294/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Рясного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мирноград Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.01.2025 близько 20-29 год по вул. Незалежності в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем «ЗАЗ 110377-40», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, не побажав скористатися правом надати пояснення, на запитання щодо факту вживання алкоголю, з метою з`ясування дійсного змісту наданих ним письмових пояснень, вказав лише, що вживав безалкогольне пиво.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Рясний В.Д. у судовому засіданні зазначив про наявність численних порушень з боку працівників поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо його підзахисного, що полягають в наступному. Транспортний засіб, керований ОСОБА_1 , був зупинений без будь-яких правових підстав, внаслідок чого всі наступні дії працівників поліції щодо останнього не є правомірними, так само як і здобуті при цьому докази. В матеріалах справи відсутні протоколи або ж постанови, які б зафіксували, що було вчинене інше діяння, що є правопорушенням і стало підставою зупинки транспортного засобу. Тому ОСОБА_1 свідомо та правомірно не погодився на вимогу працівника поліції щодо огляду на предмет алкогольного сп`яніння.

Всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції не було складено направлення водія на огляд з метою виявлення ознак сп`яніння, однак на нього є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутній факт роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, обов`язків, правових наслідків складання протоколу, наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, в порушення законодавства працівники поліції перед тим, як почати ставити запитання та отримувати відповіді, не повідомили ОСОБА_1 про його права, зокрема передбачені ст. 63 Конституції України. Таким чином, поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури, яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи.

З матеріалів справи не вбачається, звідки походить диск з відеозаписом обставин події, оскільки за формулюванням протоколу, фіксація здійснювалася за допомогою нагрудної камери працівника поліції. Водночас, його підзахисного не було попереджено про здійснення відеофіксації.

Обставини, зазначені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, а суд не може самостійно редагувати наведені формулювання, здобувати докази на користь обвинувачення, оскільки це є порушенням прав людини та основоположних свобод.

Посилаючись на викладене, захисник клопотав про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та доводи захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, з огляду на вказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження медичного огляду до особи, що керує автомобілем, є підтверджені доказами ознаки наявності алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №217692 від 10.01.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини невиконання ОСОБА_1 10.01.2025 близько 20-29 год вимог п. 2.5 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол, що створювався в електронному вигляді, містить формулювання обставин виявленого правопорушення, посилання на здійснення відеофіксації з допомогою бодікамери поліцейського;

- даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 10.01.2025, відповідно до якого, 10.01.2025 на лінію «102» надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 10.01.2025 о 20-35 год в с. Балаклея по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Славута», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відмовився від проходження медичного огляду. Відносно водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», однак ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.01.2025, відповідно до якого, в зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, він направляється працівником поліції до закладу охорони здоров`я Смілянської ЦРЛ для визначення стану його сп`яніння, однак останній від проходження такого огляду відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.01.2025, відповідно до яких, 10.01.2025 близько 20 год по вул. Незалежності в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області, керував автомобілем «ЗАЗ 110377-40», д.н.з. НОМЕР_2 , відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, а також відмовився пройти медичний огляд у медичному закладі. Пояснення містять запис про визнання факту вживання пива. В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольного напою, однак при перегляді відеозапису вказував, що пив світле пиво перед тим, як сісти за кермо;

- відеозаписами з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, згідно з якими ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем безпосередньо перед обставинами, які зафіксовані на відеозаписі, пояснив, що здійснював рух за кермом автомобіля, показав точку початку та напрямок здійснюваного руху, пояснював, що його засліпило світлом фар поліцейського автомобіля, оскільки було включене дальнє світло фар, тому здійснив поворот. Вбачається, що працівником поліції було пояснено, що від водія чути запах алкоголю, в зв`язку із чим йому пропонується пройти медичних огляд з допомогою спеціального приладу на місці, на що ОСОБА_1 відмовився. Відразу було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився. На відеозаписі зафіксовано, що працівником поліції повідомлено, що здійснюється відеозапис, роз`яснено, що у разі відмови від огляду буде складений протокол за ст. 130 КУпАП, зміст ст. 63 Конституції та права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На запитання працівника поліції чи вживав алкоголь перед керуванням транспортним засобом, ОСОБА_1 відповів, що випив стакан світлого пива;

- даними довідки ВП №2 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 30.09.2014;

- даними довідки ВП №2 про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

При цьому доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що до матеріалів справи неналежним чином долучено диск із відеозаписом, відсутній факт роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, обов`язків, правові наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння, у виді складання протоколу, суддя не приймає до уваги, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено застосування технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Наявний на диску відеозапис є копією запису нагрудної камери працівника поліції.

Щодо належності наданих поліцією відеозаписів слід зазначити, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст. 266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і відтворюють обставини події, яка трапилась 10.01.2025 близько 20-30 год по вул. Незалежності в с. Балаклея за участі ОСОБА_1 . Такі відеозаписи, незважаючи на місцями низьку якість, надають можливість, зокрема, конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є належними та допустимими доказами і жодних сумнівів у своїй достовірності у суду не викликають.

З відеозапису достовірно встановлено, що ОСОБА_1 належним чином роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, правові наслідки відмови.

Щодо доводів захисника про відсутність правових підстав для зупинки поліцією транспортного засобу ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід, як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Пунктами 1 - 9 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Доводи захисника щодо непоінформування ОСОБА_1 про зупинку транспортного засобу працівниками поліції не беруться судом до уваги у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката Рясного В.Д. про те, що в матеріалах справи відсутні докази складення направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки таке направлення наявне в матеріалах справи. При пред`явленні ОСОБА_1 даного направлення в судовому засіданні, він вказав, що рукописний запис про відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння ним в даному документі зроблений власноручно.

Вищевказані досліджені суддею докази у своїй сукупності об`єктивно вказують на виконання працівниками вимог ст. 266 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та поставлення йому вимоги проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, натомість ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у будь-який спосіб відмовився.

Крім того, суддя враховує, що чинним законодавством України на працівників поліції не покладено обов`язку роз`яснювати особі його права як перед початком розмови з ним, так і під час поставлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться судом, а не працівниками поліції на місці.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у даному протоколі міститься підпис від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставини, твердження захисника про порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

З врахуванням вищевикладеного, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Рясного В.Д. суддя розцінює виключно як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідно до яких, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відповідальність за невиконання якої передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суддя уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Черкаській області 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Рясного В.Д. про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення зі ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя І.В.Овсієнко