КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року

справа № 756/14908/24

провадження № 33/824/1237/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Баладиги Сергія Павловича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 січня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення : за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), за ч. 4 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушенні з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 - Баладига Сергій Павлович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині визнання вини за ч. 4 ст. 130 КУпАП, та постановити нову про закриття провадження в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо апелянта не складався, факт вживання алкогольних напоїв до вчинення ДТП не встановлювався. Об`єктивних даних, які б свідчили про вживання скаржником алкогольних напоїв саме після ДТП матеріали справи не містять. Звертає увагу, що вживав алкоголь зокрема після ДТП, оскільки вважав, що це не є забороненим. Апелянт не погоджується з твердженням суду першої інстанції, про те, що в судовому засіданні він визнав свою вину, оскільки скаржник визнав свою вину лише у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Усі пояснення апелянта працівнику поліції не можуть вважатись єдиним достовірним та належним доказом без наявності інших доказів у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Баладига С.П. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 968831 від 09.11.2024 року вбачається, що 09.11.2024 о 15 год. 10 хв., в м. Київ по вул. Лугова, 12 (парковка біля шиномантажу Garazh.ua) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху був не уважний не стежив за дорожньою обстановкою, при цьому не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б); 13.1 Правил дорожного руху і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 968831 від 09.11.2024; схемою місця ДТП від 09.11.2024 року, відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.11.2024 року.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 968832 від 09.11.2024 року, 09.11.2024 о 15 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Лугова, 12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку зі згоди водія на місці за допомогою приладу DragerARHL0028 принтер ARHL0084, тест № 246, проба позитивна 1,47%.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.10 є ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №968832 від 09.11.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №968831 від 09.11.2025 року; чеком приладу Драгер тест № 246 результат якого становить 1.47 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів; схемою місця ДТП від 09.11.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.11.2024 року та диском долученим працівниками поліції.

З пояснень працівника поліції ОСОБА_3 вбачається, що при спілкуванні з ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота не відчувалось, коли складались матеріали справи працівник поліції ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не бачив, при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відчув неприємний запах, на що ОСОБА_1 повідомив, про те що вживав алкогольні напої після вчинення ДТП.

Також, з доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 сам повідомив працівника поліції про те, що після ДТП вживав алкогольні напої, оскільки вважав що це не є забороненим.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 який повідомив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та алкогольні напої після ДТП ОСОБА_1 також не вживав.

Суд, не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 та відноситься до них критично, оскільки свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у трудових відносинах, свідок ОСОБА_4 зазначив що ОСОБА_1 алкогольні напої після ДТП не вживав, однак на відеозаписі та в апеляційній скарзі поданій захисником ОСОБА_1 - Баладигою С.П. вказано про те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні в першій інстанції повідомив інформацію патрульному поліцейському про те що вживав алкоголь після ДТП, оскільки вважав, що це не є забороненим.

Пояснення, які ОСОБА_1 надав в судовому засіданні, суд оцінює критично та вважає що вони спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Однак, частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної постанови, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу з захисника ОСОБА_1 - Баладиги Сергія Павловича залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 07 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя