н/п 3/490/1348/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1468/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254823 від 23.02.2025 року, 23.02.2025 року о 21:50 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , заїжджаючи у двір в районі буд. № 35 по вул. Великій Морській в м.Миколаєві, не дотримався безпечної дистанції та вчинив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2.3.б, 13.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім того, як викладено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254803 від 23.02.2025 року, 23.02.2025 року о 21:50 год. ОСОБА_1 , рухаючись в районі буд. № 35 по вул. Великій Морській в м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, хитка хода. У встановленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився, також було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 27.03.2025 року вказані матеріали об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного порядкового номеру №490/1468/25 (номер провадження 3/490/1348/2025).

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився. Викликався в судове засідання за допомогою SMS-повідомлення. Згідно довідки про доставку SMS, останній був обізнаний про дату судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 124 КУпАП диспозиція статті передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254823 від 23.02.2025 року, стверджується, що ОСОБА_1 23.02.2025 року о 21:50 год. керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , заїжджаючи у двір в районі буд. № 35 по вул. Великій Морській в м.Миколаєві, не дотримався безпечної дистанції та вчинив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, згідно з дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254803 від 23.02.2025 року, стверджується, що 23.02.2025 року о 21:50 год. ОСОБА_1 рухаючись в районі буд. № 35 по вул. Великій Морській в м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, хитка хода. У встановленому законом порядку водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився, також було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Між тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 23.02.2025 року о 21:50 год. транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , в районі буд. № 35 по вул. Великій Морській в м.Миколаєві, в тому числі і в стані алкогольного сп`яніння, порушення ним під час керування транспортним засобом правил дорожнього руху, що утворювало б склад інкримінуємих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Так, відеозапис, що долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, досліджений судом, не містить даних щодо керування водієм ОСОБА_1 23.02.2025 року о 21:50 год. транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 .

Натомість з відеозапису встановлено, що відеофіксація починається з моменту як працівники поліції, які приїхали за викликом потерпілого, підходять до припаркованого транспортного засобу «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , який стоїть в непорушному стані, без ввімкнутого двигуна, фар, габаритів, тощо.

Поряд з вказаним транспортним засобом перебуває ОСОБА_1 та інший невідомий чоловік. При цьому, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно стверджує, що він не керував транспортним засобом. З цих же підстав він відмовлявся і від проходження огляду на стан спяніння.

Даних щодо існування будь-яких свідків вказаної події матеріали справи не містять.

Потерпілий ОСОБА_2 , транспортний засіб якого - «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , було пошкоджено, вказав працівникам поліції, що хто керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , він не бачив. Почувши, що на його транспортному засобі спрацювала сигналізація, він вийшов у двір і побачив як вже біля його транспортного засобу знаходяться два чоловіка та оглядають пошкодження на його транспортному засобі.

Тобто, вказаний відеозапис не містить доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, з вказаного відеозапису вбачається, що останній постійно зазначав працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом.

Згідно з даними схеми місця ДТП власником транспортного засобу «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не є, а є інша особа - ОСОБА_3 .

Згідно з письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 23.02.2025 р. в момент ДТП, 23.02.2025 р. близько 21 год 50 хв, він перебував вдома. Чув звук двигуна та того, як автомобіль зажджав у двір. Через декілька хвилин почув сигналізацію власного автомобіля, вийшов та побачив, що двоє незнайомих йому чоловіків оглядають з ліхтарем його автомобіль. Зрозумів, що сталася ДТП.

При цьому, при вирішенні справи, суд виходить з того, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, переглянутий в суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення не можуть поза розумним сумнівом слугувати доказом керування вищезазначеним транспортним засобом.

Таким чином, будь-яких достовірних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, враховуючи дані, що містяться в матеріалах справи, немає.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі №1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Наведене у свої сукупності указує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, суд приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративних правопорушень,передбачених ст. 124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністартивних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254823 від 23.02.2025 року та серії ЕПР1 № 254803 від 23.02.2025 року.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів особою, що притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, потерпілим, його представником.

Суддя О.І. Демінська