Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/63/25
Провадження № 3/935/28/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 08.01.2025 від Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Львівській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155368 від 21.10.2024, водій ОСОБА_1 21.10.2024 о 09:30 годині на автодорозі С141210 с. Борщовичі керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_2 не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Рено Мастер» д.н.з НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що керував транспортним засобом 21.10.2024 у правій смузі руху по автодорозі, яка має одну смугу для руху в одному напрямку, був ранок, ясна погода, в боковому дзеркалі бачив позаду два легкових автомобіля, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 останній не бачив, він взявся нізвідки, почав обгін, не розрахував і зачепив своїм правим дзеркалом ліве дзеркало автомобіля ОСОБА_1 у правій смузі руху. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 перевищив швидкість, не розрахував, притиснувся до автомобіля ОСОБА_1 , оскільки не встигав здійснити маневр обгону, тому й зачепив його автомобіль. Працівники поліції за 200 метрів знайшли залишки скла, проте не вказали місце де лежало це розбите скло.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що їхав разом з ОСОБА_1 21.10.2024 на автомобілі «Volkswagen Transporter», близько 07:00 години, автомобіль був завантажений, тому швидкість ОСОБА_1 була близько 70 км/год, відчули удар, побачили, що немає дзеркала водія, воно розбилось, дзеркало автомобіля «Рено Мастер» просто склалось. Автомобіль «Рено Мастер» не встигав здійснити маневр обгону, тому настільки притиснувся до автомобіля ОСОБА_1 , що автомобіль ОСОБА_1 притиснувся майже в кювет, тобто автомобіль останнього нікому не заважав, їхав по своїй смузі руху, оскільки дорога там була зі смугами руху по одній зустрічній. Після удару ОСОБА_1 почав подавати автомобілю під керуванням ОСОБА_2 сигнал, щоб він зупинився, його автомобіль зупинився приблизно через 200 метрів, водій цього транспортного засобу почав погрожувати, майже затіяв бійку, тому вони викликали працівників поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 21.10.2024 був учасником ДТП, ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі «Volkswagen Transporter», манера його руху була неадекватною, він зібрав за собою три автомобіля, враховуючи, що відрізок дороги є ідеально прямим, автомобілі боялись його обігнати. ОСОБА_2 здійснював маневр обгону, коли порівнявся з автомобілем ОСОБА_1 , той без попередження різко виїхав вліво, на зустрічну смугу руху, і зіткнувся з автомобілем ОСОБА_2 , підбив йому дзеркало. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 об`їжджав яму, тому різко прийняв вліво, переїхав суцільну лінію і відбулось зіткнення.

Дослідивши у судовому засіданні докази, ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались, відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно з диспозицією статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 26.01.2021 року (справа №537/1916/18), - при виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має."

Так, ОСОБА_1 інкримінується те, що він 21.10.2024 о 09:30 годині на автодорозі С141210 с. Борщовичі керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з НОМЕР_2 не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Рено Мастер» д.н.з НОМЕР_3 , внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Рено Мастер» д.н.з НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи наявна схема місця ДТП, у якій зафіксовано ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, пунктом 4 позначено дорожню розмітку 1.5, яка розділяє смуги руху, пунктом 5 позначено ймовірне місце зіткнення, яке розташоване повністю на правій смузі руху.

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка, його пасажира, ОСОБА_3 , які пояснили, що автомобіль ОСОБА_1 рухався по правій смузі руху, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 перед зіткненням, здійснюючи маневр обгону, почав притискатися в праву смугу руху, де їхав автомобіль ОСОБА_1 , тому зіткнення відбулось на правій смузі руху, про що зазначено у схемі ДТП.

Натомість, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, він, здійснюючи маневр обгону автомобіля ОСОБА_1 по зустрічній смузі руху, порівнявшись з автомобілем останнього, ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію зустрічної смуги руху, оскільки об`їжджав яму, не дотримався безпечного інтервалу, тому відбулось зіткнення.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги, оскільки вони суперечать інформації, зазначеній у схемі місця ДТП та поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , в частині того, що автомобіль ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію зустрічної смуги руху, різко прийнявши автомобіль вліво, оскільки, відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулось на правій смузі руху, по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 .

З огляду на схему місця ДТП, ймовірне місце зіткнення транспортних засобів, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих автомобілями, обставини руху транспортних засобів, суд приходить до висновку, що сукупність наданих доказів не слугує підтвердженням факту прямого причинного зв`язку дій водія ОСОБА_1 із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, за вказаних обставин провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 124, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 21.10.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко