ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7230/24 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/304/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рясного В.Д. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 24 червня 2024 року приблизно о 23.02 годині ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перебуваючи біля будинку №21 по вул. Миколи Корищенка у м. Запоріжжя, керував автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді суду першої інстанції адвокат Рясний В.Д., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що всупереч вимогам чинного законодавства розгляд даної справи відбувся незаконно, матеріали справи та протокол містять у собі численні порушення, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначив, що при накладенні стягнення у вигляді адміністративного арешту, суддя суду першої інстанції не мотивував, чому було обрано саме найсуворіший вид стягнення, передбачений санкцією статі та не вказав, у чому полягає неможливість застосування альтернативного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того вважає, що суддею не прийнято до уваги те, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять відомостей про передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу, як і не містять відповідних постанов про порушення ПДР України, внаслідок чого особу було б притягнуто до адміністративної відповідальності. Не прийнято до уваги і відсутність інформації щодо конкретного пункту відповідної статті 35 ЗУ «Про національну поліцію», на підставі якого до транспортного засобу Opel Vectra прибули працівники поліції - 24 червня 2024 року.

Наголошує, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 9 р. 2 Інструкції не було надано направлення на огляд водія на стан сп`яніння.

Просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року скасувати. Ухвалити нову, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У разі неможливості скасувати оскаржувану постанову з ухваленням нової, якою провадження в даній справі буде закрито за відсутністю складу правопорушення, просить постанову суду в частинні накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб змінити на штраф у розмірі 2000 неподаткових мінімумів доходів громадян.

Окрім вимог щодо скасування або зміни оскаржуваної постанови, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи не був належним чином повідомлений, як і не був обізнаний про існування оскаржуваної постанови. 5 січня 2025 року через портал «Дія» ОСОБА_1 ознайомився з постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, після чого останнім укладений договір про надання правничої допомоги із захисником.

Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в судді першої інстанції відбувся за відсутності ОСОБА_1 . Відомості щодо отримання останнім судової повістки про призначення судового засідання на 26 вересня 2024 року, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити захиснику строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 вересня 2024 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рясного В.Д. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції шляхом смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), яке за клопотанням остатнього було організовано апеляційним судом у режимі відеоконференції, проте останні не з`явились для участі у розгляді справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рясного В.Д., що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 817566 від 24 червня 2024 р., підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 червня 2024 р. до КНП « Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР (а.с.2);

- довідкою інспектора відділу адмінпрактики УПП в Запорізькій області ДПП О.Чаусової, відповідно до якої ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , має повторність за ст. 130 КУпАП: рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в справі № 127/12221/24 від 24 квітня 2024 року накладено стягнення 17 000 грн., позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 4);

- копією постанови Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/12221/24 від 24 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 7 травня 2024 року (а.с. 7-10);

- відеозаписом події (а.с. 11).

Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 2 ст. 130 КУпАП, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачено покарання у виді 1) штрафу у розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або 2) адміністративний арешт на строк десять діб та позбавлення водійських прав на три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Порушень ст. 266 КУпАП щодо строку направлення на медичний огляд не вбачається, з огляду на обставину виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що мало місце одразу після зупинення водія, та вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП щодо здійснення відповідного огляду не пізніше двох годин, який обраховується саме з моменту встановлення підстав для його проведення.

За змістом апеляційної скарги, адвокат Рясний В.Д. факт керування не оспорює, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, відеозаписом, наявним в справі, зафіксовано: зупинку транспортного засобу Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з підстав наявності на транспортному засобі технічних несправностей, а саме відсутність бризговиків та наявність сколу на лобовому склі автомобіля. Перевірка документів водія, під час якої у останнього виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, оголошення виявлених ознак. Слідує пропозиція водію ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Зафіксована чітка відмова водія від проходження запропонованого огляду. Попередження водія ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Твердження сторони захисту про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо законних підстав для зупинки транспортного засобу, як і не містять відповідних постанов про порушення ПДР України, внаслідок чого особу було б притягнуто до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, оскільки відеозаписом події зафіксовано факт повідомлення співробітником поліції водія ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, яка полягає у наявності на транспортному засобі технічних несправностей, а саме відсутність бризговиків та наявності сколу на лобовому склі автомобіля.

На доводи апеляційної скарги щодо невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду.

Суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Так, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, суд першої інстанції врахував обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, та вважав за доцільне призначити стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не перебуває у власності ОСОБА_1 .

На думку судді апеляційного суду, поведінка ОСОБА_1 свідчить про стійке небажання останнім додержуватись передбачених в Державі законодавчих норм та правил.

Отже, раніше на ОСОБА_1 накладались стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, які виявилися неефективними та ОСОБА_1 продовжив вчиняти аналогічні правопорушення, які за своїм характером відрізняються підвищеною небезпечністю, оскільки можуть призвести в т.ч. і до тяжких наслідків для інших осіб.

У зв`язку з викладеним, з метою попередження вчинення аналогічних правопорушень у майбутньому, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 більш суворе стягнення, ніж застосовувались до останнього раніше - у вигляді адміністративного арешту, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Суддя апеляційного суду вважає, що таке стягнення є справедливим, з огляду на відомості про особу порушника, в тому числі історію його правопорушень.

Висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовані.

Порушень вимог чинного законодавства, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, не убачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Рясному Владиславу Денисовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Рясного Владислава Денисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. РассуждайДата документу Справа № 336/7230/24