Справа № 209/1007/25
Провадження № 3/209/408/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Левицька Н.В., розглянувши адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

за участю:

особа, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196723 від 15.12.2024, водій ОСОБА_1 , 15 грудня 2024 року о 00 год. 56 хв. в м. Кам`янське Бульвар Незалежності, 9, керуючи автомобілем LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на предмет алкогольного сп`яніння та продукти алкотестеру Драгер під відеозапис відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР відмова особи, яка керую ТЗ , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 рокуадміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП був повернутий до ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області для належного оформлення, оскільки до адміністративних матеріалів, які скеровано до суду не було долучено носій інформації з відеозаписами події, яка стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення та до протоколу не було долучено зазначений в ньому рапорт поліцейського. При цьому суд звернув увагу на те, що розгляд адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначено на 03 березня 2025 року о 11 год. 00 хв.

20 лютого 2025 року адміністративний матеріал повторно надійшов до суду, до якого долучено лише DVD-R з відео-файлом за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

03.03.2025 ОСОБА_1 до суду подав заяву про відкладення судового засідання у справі у зв`язку із від`їздом з міста на 3-4 дні.

Судом відкладено розгляд справи на 10.03.2025 о 09 год. 45 хв.

07.03.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ожиганова С.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням адвоката у черговій відпустці.

Розгляд справи відкладено на 01.04.2025 о 10 год. 00 хв., про що особу, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлено належним чином.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, щодо обставин пояснив,що дійсно 15.12.2024 після опівночі повертався додому на автомобілі LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками патрульної поліції. Зазначив, що під час спілкування з поліцейскимне відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Alkotest «Drager» та від медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Пояснив, що працівник патрульної поліції запитав чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alkotest «Drager» на що він погоджувався, однак поліцейськими не було проведено огляду на стан сп`яніння приладом «Drager», натомість поліцейськийпочав вказувати на те, що слід проїхати на огляд до медичного закладу, на що він також погодився та попросив патрульного зачекати 10 хвилин, оскільки йому несуть документи, бо додаток «ДІЯ» не відкривається та почав забирати свої особисті речі із автомобіля. ОСОБА_1 вказав, що поліцейський не реагував на його пояснення та стверджував, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча жодних ознак про такий стан у нього не було, при цьому поліцейський огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Alkotest «Drager» не проводив, ознаки стану сп`яніння не встановлював.

ОСОБА_1 вважає, що поліцейський в порушення вимог закону не перевіряв у нього жодних ознак алкогольного сп`яніння, не провів на місці огляд на стан сп`яніння, проігнорував згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, натомість сів у патрульний автомобіль та склав протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі. Просив суд закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі також Порядок № 1103), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі також Інструкція № 1452/735).

Згідно п. 6 Порядку № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджені надані поліцією докази адміністративного правопорушення, що інкриміновано водію ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196723 від 15.12.2024 року, згідно якого, водій ОСОБА_1 , 15 грудня 2024 року о 00 год. 56 хв. в м. Кам`янське Бульвар Незалежності, 9, керуючи автомобілем LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на предмет алкогольного сп`яніння та продукти алкотестеру Драгер під відеозапис відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. У протоколі наявний запис про фіксацію правопорушення, а також зазначено, що до протоколу додаються: рапорт поліцейського, інші матеріали справи, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, висновок про результати огляду на стан сп`яніння;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, що огляд проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова, порушення рухів за допомогою Alkotester «Drager»; від огляду відмовився;

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, видане водію ОСОБА_1 15.12.2024 року о 01 год. 40 хв., згідно з яким водія в результаті огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки та виявлення ознак алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координацій рухів - було направлено до медичної установи КМЛ КМР №1 для проходження медичного огляду, від чого водій відмовився. Також зазначено, що огляд проводився за допомогою Alkotester «Drager».

- DVD-R диск з відео-файлом за фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом досліджено доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення DVD-R диск, на якому міститься відеозаписи з місця події, записані на нагрудні відеокамери працівників поліції.

При перегляді записів судом було встановлено, що у зв`язку із не зупинкою транспортного засобу на вимогу, працівниками поліції у дворі будинків було виявлено припаркований автомобіль LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 , у якому водій транспортного засобу був відсутній. На задньому сидінні авто перебував пасажир, який на запитання працівника поліцї хто керував транспортним засобом вказав, що за кермом перебував його товариш, на питання чому товариш не зупинився, пасажир відповів «комендантська година». У подальшому, до автомобіля повернувся водій LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який не заперечив факт керування транспортним засобом.

Під час спілкування з водієм, працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Alkotester «Drager» та запропоновано прослідувати в першу міську лікарню, на що останній відповів «зараз дві хвилини». З відео також встановлюється, що у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія, а додаток «Дія» не відкривався, у зв`язку з чим він просив почекати, оскільки попросив родича принести водійське посвідчення. На повторне запитання до водія чи буде він продувати Alkotester «Drager», їхати в першу міську лікарню чи відмовляється, ОСОБА_1 відповідав «я не відмовляюсь, хто вам сказав, що я відмовляюсь, зараз принесуть мої документи» (01:38:40), при цьому співробітник поліції надалі запитував чи їде ОСОБА_1 в медичний заклад, на що останній відповів «так зараз, дві хвилини, заберу свої речі» (01:41:46). Надалі, в ході розмови, працівник поліції також зазначив, що може привезти Alkotester «Drager» та чи буде ОСОБА_1 продувати алкотестер, а в разі відмови буде складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній відповів, що не згоден, алкоголь не вживав, не відмовляється їхати.

Поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі, не дає підстави розцінювати її як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу на те, що працівники поліції, в порушення вимог законодавства, не забезпечили проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Alkotester «Drager», такий огляд не був проведений, алкотестер був відсутній, тому суд розцінює такі дії поліцейських, як спонукання водія відмовитись у підсумку від проходження огляду. Недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням передбаченим в Інструкції проходження водієм транспортного засобу огляду, що виключає доведеність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, що є обов`язковою умовою складання протоколу (ст.256 КУпАП), що є істотним процесуальним порушенням.

Провадження під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, без забезпечення прав і законних гарантій особи, що притягується до адміністративної відповідальності із суворим дотримання законності (ст.7 КУпАП) призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, право знайомитися з матеріалами справи, на підставі яких уповноважена особа приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Окрім цього, суддя бере до уваги, що згідно п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Підставою огляду на стан алкогольного сп`яніння є «достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння», що передбачено п.1 розділу ІХ Інструкції.

Для встановлення «достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння», необхідно встановлення ознак сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, як передбачено п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735.

Під час дослідження в судовому засіданні відео файлу встановлено, що відомості, які занесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам.

Так, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей; згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, виявленими ознаками зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова, порушення рухів.

При цьому, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова ОСОБА_1 , не вказують на наявність у водія явних ознак алкогольного сп`яніння.

На переконання суду, описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, а найголовнішою ознакою, є саме запах алкоголю з порожнини рота особи, яка у даному випадку, згідно відеозапису, поліцейським не була встановлена, як і не було встановлено інших ознак, які заявлені в протоколі. Натомість на відеозаписі зафіксовано вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Жодної інформації про законні вимоги та підстави для такого огляду відеофайли не містить.

За таких обставин, виникає обґрунтований сумнів, що у водія були ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підставу для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії працівників поліції під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер.

Суд наголошує, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Принцип презумпції невинуватості відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності з огляду на суворість застосованої до неї санкції (рішення у справах «Lutz v. Germany», § 182; «Schmautzer v. Austria»; «Malige v. France» «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені принципи слід констатувати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не може перебирати на себе функції захисту чи обвинувачення у справі, зокрема самостійно відшуковувати докази, змінювати фабулу інкримінованого правопорушення, викладену в протоколі (висувати обвинувачення чи змінювати його) тощо. Натомість суддя, в межах протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі поданих доказів встановлює фактичні обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та встановлює наявність складу адміністративного правопорушення відповідно до формулювання інкримінованого правопорушення (обвинувачення) викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, яке повинно відповідати диспозиції відповідної статті Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до судової практики ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), «Бочаров проти України», «Коробов проти України»).

За висновками ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З врахуванням принципу презумпції невинуватості та зазначених вище норм, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 належить тлумачити на його користь. Відповідно до практики ЄСПЛ збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, може свідчити про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд доходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283-285, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА