Провадження № 3/537/697/2025
Справа №: Справа № 537/1545/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчука, громадянки України, непрацюючої, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом КУпАП)

УСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

1. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 150662, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення неналежне виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.02.2025 р. о 16:51 год. пішов гуляти на кригу за адресою: м. Кременчук поблизу набережної ЛД. Дніпрова, б. 60, та провалився під кригу, що могло становити загрозу для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_2 . Як наслідок мати гр. ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані правоохоронними органами за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

2. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що того дня 14.02.2025 вона була на роботі. У спілкуванні з чоловіком дізналась, що їх син ОСОБА_3 , який після школи пішов на вулицю гуляти, довго не повертається додому. Вона почала сильно хвилюватись і коли прочитала місцеві новини про відповідну подію відчула, що це її син і подзвонила чоловікові. Він негайно поїхав на місце пригоди, однак по дорозі його набрали з поліції і повідомили, що це дійсно їх син провалився під кригу. Після чого чоловік забрав сина з лікарні, його здоров`ю нічого не загрожувало. До цього випадку і після цього вона з чоловіком регулярно проводили профілактичні бесіди з ОСОБА_3 та його старшою сестрою щодо правил поведінки біля річки і про заборону пересуватись по кризі без супроводу дорослих. В особистій бесіді ОСОБА_3 запевнив її, що подібного більше ніколи не вчинить.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні неналежного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 повністю визнає, щиро кається та просила суд не застосовувати до неї суворі адміністративні стягнення.

II. Досліджені в судовому засіданні докази.

3. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 150662 від 26.02.2025;

- рапорт чергового інспектора відділення поліції № 1 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області від 14.02.2025;

- пояснення ОСОБА_4 від 14.02.2025;

- пояснення ОСОБА_5 від 14.02.2025;

- пояснення слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Самотой А.І. від 14.02.2025;

- копія паспорту ОСОБА_1 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2

ІІІ. Оцінка суду.

4. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд робить наступні висновки.

5. В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

6. Згідно приписам ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

7. Вданій конкретній ситуації, дослідивши всі обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , які, на переконання суду, свідчать про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд враховує, що справедливість є однією з основних засад права та складовою принципу верховенства права, вона є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вона (справедливість прим.) розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

8. У зв`язку з цим, при вирішені питання про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності судом враховуються: дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; обставина, яка пом`якшує адміністративну відповідальність щире розкаяння винної; відсутність обставин, що обтяжують таку; невчинення ОСОБА_1 раніше таких дій; те, що її дії на момент розгляду справи не представляють суспільної небезпеки та не завдають значної шкоди суспільним і державним інтересам.

9. Закріплення в законі можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності є вираженням конституційних принципів верховенства права, додержання гуманізму, справедливості й законності, що можливо і необхідно реалізувати в даній конкретній ситуації.

10. З огляду на викладене вище, в даній ситуації є підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що дозволяє досягти заходів попередження правопорушення і що ґрунтується на нормах закону, зокрема ст. 22 КУпАП.

З цих підстав, керуючись ст. 1, 22, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

2. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ