ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю(в режимі відеоконференції): особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Михайлова В.О., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Судом встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 , 16.09.2023 близько 11.00 годин перебував у тимчасовому розташуванні підрозділу в/ч НОМЕР_1 під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду та військового стану в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки обставини зазначені в протоколі є сумнівними, з тих підстав, що останній 15 вересня 2023 року о 11 годині 30 хвилин був евакуйований до м. Дружківка де був госпіталізований до хірургічного відділення. Крім цього, ОСОБА_1 не проходив ніяких оглядів на встановлення стану сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення складений з недотриманням терміну.

Також захисник просить поновити строк, так як справа розглянута без участі ОСОБА_1 , а про рішення останній дізнався лише 05 лютого 2025 року.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про поновлення строку, то апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, тому його слід поновити, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Стосовно доводів апеляційної скарги, то під час апеляційного перегляду вони знайшли своє підтвердження.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, районний суд зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Проте такі висновки суду є помилковим з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє на даний час

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.

За ч. 4 ст. 24 зазначеного закону України військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, судом першої інстанції не було належним чином встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що передбачено ст.280 КУпАП.

Як вбачається з відомостей матеріалів справи, що старший сержант ОСОБА_1 , 16.09.2023 близько 11.00 годин перебував у тимчасовому розташуванні підрозділу в/ч НОМЕР_1 під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду та військового стану в стані алкогольного сп`яніння.

Проте відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №520, що ОСОБА_1 надійшов на лікування з 16 вересня, а виписався 18 вересня 2023 року. У виписці зазначено, що ОСОБА_1 15 вересня 2023 року о 11 годині 30 хвилин отримав травму під час виконання службових обов`язків. Перша медична допомога була надана на місці. Далі був евакуйований до Дружківки, звідки доставлений до м. Лозова, де госпіталізований до хірургічного відділення.

Отже, в період з 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 фактично не виконував обов`язків військової служби, оскільки перебував у медичній установі, яка знаходиться в іншому населеному пункті, а не за тимчасовим розташуванням підрозділу В/Ч НОМЕР_1 , як зазначено в протоколі, де він був складений.

За таких обставин, ОСОБА_1 не може вважатися таким, такими, що виконував обов`язки військової служби на підставі п.3 ч.2 ст.24 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк захиснику Михайлова В.О. на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Михайлова В.О. задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький