Єдиний унікальний номер судової справи 490/8705/24
Номер провадження 33/812/140/25 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Качана Романа Юрійовича на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2024 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133128, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 20 вересня 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 20 вересня 2024 року о 13:00 год. в місті Миколаєві по вулиці Велика Морська, біля будинку №23, керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, здійснюючи виїзд зі заїзного карману, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки та моделі Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився по заду нього та здійснював маневр повороту праворуч в заїзний карман. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаним водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із судовим рішенням, 10 березня 2025 року представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Качан Р.Ю. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2024 року, та винести у справі нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував не у середній смузі руху, а у крайній правій смузі руху. При цьому, ОСОБА_2 увімкнув покажчик повороту праворуч.

У той же час, водій ОСОБА_1 , не помічаючи маневр, розпочав рух заднім ходом та допустив зіткнення свого транспортного засобу з транспортним засобом ОСОБА_2 , від чого транспортний засіб під керуванням останнього частково змістився у бік розділювальної розмітки із середньою смугою руху, завдяки чому у суду склалося помилкове враження, що зіткнення відбулося на розділювальній лінії між середньою та правою смугами для руху.

В судовому засіданні апеляційного суду від 02 квітня 2025 року потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Качан Р.Ю. підтримали доводи викладенні в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити. При цьому, ОСОБА_2 зазначав, що вважає дії водія ОСОБА_1 такими, що призвели до ДТП, оскільки саме він порушив ПДР, під час руху заднім ходом не переконався, що це було безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з іншим автомобілем.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні ДТП заперечував, зазначаючи, що під час руху його транспортного засобу заднім ходом він впевнився, що не створює небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.9 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.10.9 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, п.10.9 ПДР встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували вину водія ОСОБА_1 з урахуванням встановлених судом обставин.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133128, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 20 вересня 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 20 вересня 2024 року о 13:00 год. в місті Миколаєві по вулиці Велика Морська, біля будинку №23, керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом, здійснюючи виїзд зі заїзного карману, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки та моделі Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився по заду нього та здійснював маневр повороту праворуч в заїзний карман. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний протокол підписано ОСОБА_1 та в ньому зазначено, що пояснення останній надав на окремому аркуші.

Так, у письмових поясненнях водій ОСОБА_1 зазначав, що 20 вересня 2024 року під час руху транспортного засобу заднім ходом зі стоянки відчув удар в ліву частину заднього бампера його автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , іншим транспортним засобом автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , постраждалих немає та останній тілесних ушкоджень не отримав.

У письмових поясненнях інший учасник ДТП водій ОСОБА_2 зазначав, що 20 вересня 2024 року він керував транспортним засобом автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 в місті Миколаєві по вулиці Велика Морська, та заїжджав у заїзний карман. В цей час, рухаючись заднім ходом транспортний засіб Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд зі заїзного карману, допустив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 . В результаті ДТП постраждалих немає.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця дорожньо-транспортної події. За даними схеми місця ДТП, де зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній. До того ж, в схемі зазначено, що внаслідок ДТП автомобіль марки і моделі Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджена задня ліва частина транспортного засобу. Також зазначено, що транспортний засіб Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджена права задня частина транспортного засобу.

Вищевказана схема місця ДТП підписана учасниками даної події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що фактично свідчить про підтвердження останніми інформації зазначеної в ній. Зауважень з приводу її складання в протоколі не відображено. Ставити під сумнів достовірність зазначених в ній даних у суду апеляційної інстанції підстави відсутні.

Отже, виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 20 вересня 2024 року, вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 розпочинаючи рух заднім ходом і не маючи в даному випадку жодних переваг в русі, не переконався в тому, що не створює небезпеки чи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в даному випадку транспортному засобу, який, рухаючись по дорозі, був позаду нього та якого він об`єктивно мав би бачити.

До того ж, з урахуванням даних схеми місця ДТП щодо розташування автомобілів, а також характеру й локалізації пошкоджень, апеляціний суд вважає, що саме для водія автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 була перешкода в русі у виді автомобіля Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Виходячи з вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про те, що доказів, які б доводили провину ОСОБА_1 у порушення вимог п.10.9 ПДР матеріали справи не містять та його пояснення щодо обставин розвитку події не спростовано, не відповідають обставинам справи.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257,279,280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Отже, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте водію ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності.

За такого, зазначені вище докази переконливо доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.10.9 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, отже ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доводиться доказами у справі, а з огляду на те, що подія правопорушення відбулася 20 вересня 2024 року та відповідно до ст.38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, і лише при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням викладеного, постанова районного суду підлягає скасуванню, з прийняттям у справі нової постанови, відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та за зазначених вище підстав провадження щодо нього закрити відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на вимоги представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Качана Р.Ю., викладені в апеляційній скарзі, його апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.247,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Качана Романа Юрійовича задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова