КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/1729/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №375/111/25

25 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Заліського Богдана Сергійовича на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 лютого 2025 року адвокат ОСОБА_1 - Заліський Богдан Сергійович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що з переглянутого відеозапису вбачається, що відеозапис розпочато о 20 год. 42 хв. 21.12.2024 року, працівники поліції їдуть в службовому автомобілі, попереду рухається автомобіль ВАЗ.

В цей час працівники поліції вмикають на службовому авто проблискові маячки червоного та синього кольорів, що стало підставою для зупинки та водієві повідомили, що підставою для зупинки стало біле світло габаритів його автомобіля, на думку сторони захисту причина зупинки була безпідставною, надуманою, такою, що не відповідає вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

В матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_1 порушив будь-яку з вимог Правил дорожнього руху.

Крім того, вказує, що під час подальшого перегляду відеозапису працівник поліції кілька разів запитував у водія чи вживав він сьогодні спиртне, останній кілька разів заперечував вживання спиртного (20 год. 45 хв. запису). Потім працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В ході розмови ОСОБА_1 повідомив, що трохи випив пива. Від проходження огляду на місці водій не відмовлявся, пройшов огляд за допомогою алкотестера Драгер, працівники поліції озвучили результат 0,49 проміле, але на камеру результат Драгера не показали, також повідомили, що водій перебуває у стані алкогольного сп?яніння. На запитання працівника поліції чи погоджується водій з результатом, останній сказав: «У мене вибір є?» чим проявив незгоду з результатом огляду, але працівники поліції все рівно не запропонували йому пройти огляд у медичному закладі та не повідомили, тобто не роз`яснили право, що він має право пройти такий огляд у медзакладі у разі незгоди з результатом огляду на місці за допомогою алкотестера Драгер.

Зазначає, що письмове направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки як видно з відеозапису дане направлення ОСОБА_1 не пред`являлось, а було надане для підпису в сукупності разом з протоколом та іншими документами, а не згідно алгоритму дій, як того вимагають відповідні Інструкції та ст.266 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Заліський Б.С. вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №202123 21 грудня 2024 року близько 20 години 42 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Піщана, 10, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Драгер ARHK-0534. Результат огляду проба позитивна 0,49 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені: - протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №202123; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; роздруківка тесту на алкоголь газоаналізатора Drager «Alcotest 6820», згідно якого результат тестування ОСОБА_1 становить 0,49 % проміле, що перевищує допустиму норму, про що ОСОБА_1 був повідомлений, засвідчивши результат своїм підписом; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; розписка ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати автомобілем ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та іншими транспортними засобами; рапорт поліцейського взводу №2роти №2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Гіди О.; відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що підстав для зупинки транспортного засобу поліцейськими не надано, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На противагу доводам захисника щодо того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, письмове направлення до медичного закладу водієві на огляд не надавалося, із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої. Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав та просив строго не карати.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 - Заліського Богдана Сергійовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Заліського Богдана Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: