ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/2060/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Шимко А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

27 листопада 2024 року о 22-й годині 57 хвилин в м. Києві, вул. Братства Тарасівців, 12/37 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, звуження зіниць, які не реагують на світло, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він не розумів, що відносно нього оформлюють протокол за ст. 130 КУпАП. Він думав, що працівники поліції притягують його до відповідальності за не увімкнений поворот.

Захисник Шимко А.О. просив закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вказавши, що у справі не зібрано жодних та належних допустимих доказів вчинення останнім адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шимко А.О. повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 27 листопада 2024 року о 22-й годині 57 хвилин в м. Києві, вул. Братства Тарасівців, 12/37 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, звуження зіниць, які не реагують на світло, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вказане свідчить про те, що вказаний протокол складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з зазначенням факту неправомірних дій особи, і має усі дані, необхідні для вирішення справи.

Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. На вказаному відео зафіксовано як працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та пропонують пройти огляд у лікаря нарколога. Запитують чи вживав він будь-які наркотичні речовини. ОСОБА_1 спочатку говорить що ні, потім каже, що вживав. В подальшому ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду у лікаря нарколога.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а тому доводи сторони захисту по недопустимість вказаного відео як доказу є недопустимими.

Вказаним відеозаписом також не підтверджує позицію ОСОБА_1 про те, що він не розумів, що відносно нього буде складатись протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що працівник поліції за наявності достатніх підстав для висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, висунув вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння, отримав відмову, що чітко зафіксовано на відеозаписі, і почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ніяким чином не підтверджені, дії працівників поліції, які на думку захисту були незаконними, не були оскаржені.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Суд критично оцінує позицію ОСОБА_1 , висловлену ним в судовому засіданні і вважає, що вона є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наміром уникнути адміністративної відповідальності. Його пояснення в повному обсязі спростовуються вище викладеними доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба