БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/302/25
Провадження № 3/497/159/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 04.02.2025 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Криничне, Одеська область, обіймає посаду депутата VIII скликання Болградської РР Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий органом №5129 від 14.08.2017, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

28.01.2025р. оперуповноваженим ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України майором поліції Яковлєвим І.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення №320/25, згідно якого гр. ОСОБА_1 , обіймаючи посаду депутата VIII скликання Болградської районної ради Одеської області, та, відповідно до ст.3ч.1 п.2п.п."а" ЗУ «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою і суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, пов`язаного з корупцією, у порушення вимог ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», без поважних причин несвоєчасно подав та опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції свою щорічну електронну декларацію за 2023р., як суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме, лише 30.04.2024р. чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність ст.172-6ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні правопорушення визнав частково, пояснивши, що завжди уважно подавав всі декларації своєчасно до 01 квітня, як то було передбачено чинним законодавством, але через те, що в нього велика сім`я, дуже важко зібрати вчасно усю інформацію, але він завжди намагається дотримуватися вимог чинного законодавства і не порушувати їх, зокрема, - стосовно подання декларації про доходи як то передбачено чинним законодавством, тим більш, що в нього дочка гарно вчиться, мріє стати юристом і він не хоче псувати їй репутацію. Щодо подання декларації за 2023рік, на якомусь сайті начеб-то в мережі інтернет ФБ на сторінці "Економічна правда" він зустрів інформацію, що декларацію про доходи можна подати до 01 травня, та, пам`ятаючи, що через карантин та військовий стан подання декларації про доходи спочатку було зупинене, але потім визначено змінами в законодавстві про необхідність їх подання до кінця січня до 31.01.2024р. включно, а для декларації за 2023р. до першого квітня, як і було - до 31.03.2024р. включно, тому він, побачивши ту статтю, трохи заплутався і ненавмисно пропустив строк для подання декларацій за 2023р. Наразі вже йому зрозуміла його помилка, оскільки в тій статті зазначено, що до 01 травня строк декларації встановлений до фізичних осіб, а для нього раніше існували два види осіб м фізичні і юридичні, тому, вирішивши, що він не є юридичною особою, а тому фізичною і вирішив, що може подати декларацію ще протягом всього квітня до 01 травня, як фізична особа, проте пропустив поза увагою, що він є не просто фізичною особою, а обіймає посаду, виконуючи функції місцевого самоврядування, а тому мав подати декларацію до 01 квітня, тобто, до останнього дня березня включно. Він це зрозумів лише тоді, коли йому про це повідомили з НАЗКу і тому вину свою визнає, але частково, просить не притягувати його до відповідальності, адже він є законослухняною особою, як поважають як в сім`ї, так і на роботі, громада довірила йому представляти її інтереси, висунувши і обравши його в депутати, йому соромно, що він припустився такої помилки, але вважає, що, оскільки це допущене ним порушення не потягло за собою тяжких наслідків, і не могло потягти, адже він отримує заробітну плату офіційно, побічних доходів та накопичень не має, живе скромно, тому просить визнати його дії малозначними, враховуючи пом`якшуючі обставини: вперше притягується до відповідальності, бо раніше ніколи не порушував Закон, має родину, дітей, постійне місце проживання, вину свою визнає, має намір ніколи не допускати порушень чинного законодавства, крім того, просить визнати його помилку поважною причиною пропуску строку подання декларації.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6ч.1 КУпАП які зазначені у відповідних вищезазначених протоколах підтверджується наданими суду відповідними доказами, тому він підлягає притягненню до відповідальності за цією статтею КУпАП у виді штрафу.

Вислухавши прокурора і ОСОБА_1 вивчивши надані суду матеріали та дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до рішення №1-VIII від 25.11.2020р. І сесії VIII скликання Болградської районної ради Одеської області ОСОБА_1 наділено повноваженням депутата Болградської районної ради Одеської області VIII скликання (а.с.21).

Відповідно до ч.2ст.4 ЗУ "Про статус депутатів місцевих рад", повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

В пункті 1 ст.18 ЗУ "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Згідно підпункту "б" п.1, ч.1ст.3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюється дія цього Закону - є депутати міських рад.

Депутат Болградської районної ради Одеської області VІІІ скликання ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія п.п."б"п.1ч.1ст.3 Закону, та, згідно Примітки до ст.172-6 КУпАП, є особою, на яку поширюється дія цього Закону, а тому він є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією і зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч.1 ст. 45 вказаного Закону.

Відповідно до п.15 ст.1 ЗУ "Про запобігання корупції", суб`єкти декларування це особи, зазначені у п.1п.п"а","в"-"г" п.2,п.4ч.1ст.3 цього Закону, та інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції", особи, зазначені у п.1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 ч.1ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно, до 1 квітня, подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗКом.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на який поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023р., але вважає, що з поважних причин, та його дії не потягли тяжких наслідків, надавши суду обґрунтовані пояснення поважних причин а тому, на його думку, в його діях вбачаються лише ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1ст.172-6 КУпАП.

Правила декларування встановлює та змінює виключно Верховна Рада України, регламентуються вони ЗУ "Про запобігання корупції" та іншими законодавчими актами, Національне агентство з питань запобігання корупції (НАКЗК) центральний орган виконавчої влади України зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізацію державної антикорупційної політики, формує правила попередження корупції і підвищення прозорості публічного сектору; є колегіальним органом, до складу якого входить п`ять членів. Основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень, його повноваження, визначені законом, до яких, зокрема, належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; а також інформування громадськості про здійснювані Національним агентством заходи щодо запобігання корупції, реалізація заходів, спрямованих на формування у свідомості громадян негативного ставлення до корупції. Національне агентство створено Кабінетом Міністрів України, відповідає перед Верховною Радою України і підконтрольне їй та підзвітне Кабінету Міністрів України.

Втім, 12.10.2023р. набрав чинності Закон про відновлення декларування, одночасно стартувала й кампанія декларування за 2021-2022 роки, яка тривала до 31 січня 2024 року. НАЗК в усіх можливих засобах масової інформації та на своєму офіційному сайті детально роз`яснювало основні положення Закону та ті зміни, які відбулися в системі декларування після його ухвалення, ці роз`яснення були оприлюднені як на офіційному сайті НАЗК, та і висвітлювалися широко у пресі та новинах.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ч.1ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення інакше, ніж на підставах і у порядку, встановлених Законом. А, у відповідності до вимог ст.278 КУпАП орган (посадова особа), при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, несвоєчасне подання щорічної декларації за 2023р. що підтверджуються матеріалами справи, а саме, - він подав її 30.04.2024р., після встановленого періоду щорічного декларування, який закінчився ще до 01.04.2024р., однак, він пояснює це причиною, яку вважає поважною - стверджуючи, що помилився щодо строків через неправильне тлумачення інформації з засобів масової інформації, та визнає свою помилку.

Тому, оскільки ці твердження ОСОБА_1 нічим не спростовуються, що чинним законодавством було дозволено фізичним особам подавати декларацію до 01 травня 2024року, і він виконав цей обов`язок, помилково сприйнявши цю інформацію за справжню, що стосується його особи, подання ним щорічної декларації з пропуском формального строку на місяць не потягло за собою наслідків, які суд може визнати тяжкими або такими, що мають суттєве значення для окремих осіб, суспільства чи держави взагалі, а тому не можливо визнати існування факту приховування ним доходів шляхом неподання або несвоєчасного подання декларації оскілки існування таких наслідків не підтверджується матеріалами справи та наданими суду доказами підтверджується лише факт подання ним декларації про доходи за 2023р.р. не до 01.04.2024р., а до 01.05.2024р., чому є достатньо обґрунтовані пояснення, які суд не може не взяти до уваги, адже не зрозуміло, якими критеріями керувався законодавець, визначаючи такі розбіжності у строках подання декларації для різних верств населення з чого вбачається, що прості, не достатньо обізнані особи не юристи за фахом, якими є депутати що є звичайними особами, яких обрало звичайне населення громади для захисту свої прав, не в повній мірі можуть зорієнтуватися в строках та назвах подання декларації про доходи, та чому вона (декларація) має бути різною, адже дохід це єдиний термін для визначення доходу для кожної особи не залежно від віку, статі, посади, тощо. Крім того, період декларування також охоплює єдині для всіх певні періоди за попередній рік, тому з визначення законодавцями різних строків подання щорічної декларації та недостатнє висвітлення цієї різниці в засобах масової інформації або ж індивідуально кожному суб`єкту декларування вбачається, хоча й неумисне, але введення громадян в оману щодо строків подання декларацій.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично виконав свій обов`язок задекларувати доходи за 2023рік та майже своєчасно з помилкою лише щодо дати її подання, яка відрізняється від тієї, що визначена Законом лише на 1 місяць, та, враховуючи пояснення самого ОСОБА_1 який судом було перевірено в ході судового засідання суд вважає, що з поважної причини, адже у статті журналіста ОСОБА_2 "Хто має подавати декларацію про доходи у 2024 році" за 27.04.2024, о 13:15 надрукованої в онлайнвиданні "Економічна правда" (https://epravda.com.ua/news/2023/03/3/697645/) дійсно зазначено, що в Україні з 1 січня розпочалася кампанія з декларування доходів, одержаних протягом 2023 року: "Так, громадяни та фізичні особи-підприємці мають до 1 травня подати декларацію про свій майновий стан. До 1 серпня включно треба сплатити податкові зобов`язання. Однак з 2023 року українцям треба подавати е-декларації вже за оновленими правилами, зокрема, зважаючи на те, що податкова значно розширила коло декларантів", та розповідається про те, хто та як має подати декларацію про доходи до 1 травня 2024 року і які доходи треба обов`язково декларувати: "У Податковому кодексі України (ПКУ) прописано, які саме доходи треба обов`язково декларувати: "доходи, з яких під час нарахування податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) не утримувався; доходи від особи, яка не є податковим агентом* (зокрема, від здачі в оренду майна, продажу майна, продажу власної сільгосппродукції фізичним особам, тощо); спадок чи подарунок від людини, яка не є найближчим родичем; доходи від продажу інвестиційних активів; іноземні доходи; додаткове благо, зокрема, пробачений (анульований) борг чи кредит, якщо його сума не перевищує 25% мінімальної річної зарплати на початок звітного року (зараз це 21 300 грн). *Податковим агентом можуть бути роботодавець, банк, недержавні пенсійні фонди, страхові компанії. Тож, оскільки вони вже утримали податки з доходів громадян та сплатили їх, подавати декларацію не потрібно. Якщо ж декларацію не подати або прострочити термін, доведеться сплатити штраф 340 грн. За повторне порушення штраф збільшується до 1020 грн. Чому українці не платять податки. Водночас, якщо платник податків не має документів, які підтверджують суму доходу, яку він отримав з-за кордону, та суму податку, який він заплатив у іншій країні, у такому разі він має подати заяву до податкового органу за своєю адресою до 31 грудня наступного року за відведеним. Як подати декларацію Платник податків до 1 травня може подати декларацію про майновий стан і доходи у кілька способів: особисто або через уповноважену особу; поштою з повідомленням про вручення та описом вкладення не пізніше ніж за 5 днів до закінчення граничного строку подання; в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". В Електронному кабінеті платника є електронний сервіс "Податкова декларація про майновий стан і доходи", за допомогою якого можна декларація частково заповнюється автоматично. У ньому можна сформувати декларацію та подати її до контролюючого органу з копіями первинних документів, зокрема для використання права на податкову знижку. Кому не потрібно подавати декларацію. Є випадки, коли подавати податкову декларацію не потрібно. Це стосується платників, які отримали: доходи, зокрема іноземні, які згідно з ПКУ (стаття 165) не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; доходи виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу; доходи від операцій продажу (обміну) майна, дарування, дохід від яких відповідно до Кодексу не оподатковується, оподатковується за нульовою ставкою та/або з яких при нотаріальному посвідченні договорів, за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; доходи у вигляді об`єктів спадщини, які оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до п.174.3 ст. 174 ПКУ. Зміни під час подання декларацій з 2023 року. Ще у травні 2022 року Міністерство фінансів внесено зміни до форми податкової декларації та інструкції щодо її заповнення. Зміни почали діяти з 1 січня 2023 року. Так, запровадили нові додатки до декларації: Додаток Ф4 розрахунок податкових зобов`язань з ПДФО та військового збору, оподатковуваних доходів від продажу майна; Додаток МПЗ розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за звітний рік. Розраховується ФОПами (крім тих, хто перебуває на спрощеній системі оподаткування) власниками, орендарями чи іншими користувачами земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь. Ще одне важливе нововведення стосувалось тих українців, які під час війни отримували міжнародну грошову допомогу, а також скористався правом захисту в інших країнах світу. Вищі податки для ФОПів та перетворення митників на слідчих. Як держава планує зібрати більше доходів у наступні шість років? Такі виплати треба декларувати як іноземні доходи, але ПДФО та військовий збір сплачувати не треба. Тобто, у декларації зазначається лише сам факт отримання грошей. Декларування для чиновників: що змінилося за рік. Після повномасштабного російського вторгнення електронне декларування для чиновників призупинили. 5 вересня 2023 року Верховна Рада підтримала законопроект, який передбачає відновлення електронного декларування. Однак документ передбачав відкриття декларацій лише через рік. Однак вже 20 вересня Рада підтримала негайне відкриття декларацій чиновників, а президент ОСОБА_3 10 жовтня підписав цей закон. Також на початку березня 2024 року Міністерство цифрової трансформації запустило нову послугу в "Дії" для чиновників, які щороку подають електронні декларації. Під час декларування посадовцю треба внести інформацію не лише про себе, а й про членів сім?ї. Раніше родичам потрібно було шукати та збирати документи про нерухомість, автівки, інші активи, замовляти довідку про доходи, однак зараз це можна зробити у "Дії".

Таким чином, вбачається, що, відповідно до п.28,33,47ч.1ст.1 ЗУ "Про медіа", - існує (має існувати) державне регулювання, нагляд та контроль у сфері медіа: "...масова інформація - це інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб; ... Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - незалежний постійно діючий колегіальний державний орган, що діє на підставі Конституції України, цього Закону та інших законів України і здійснює державне регулювання, нагляд та контроль у сфері медіа; ... редакційний контроль (редакційна відповідальність) - вирішальний вплив суб`єкта у сфері аудіовізуальних медіа, суб`єкта у сфері друкованих медіа та/або суб`єкта у сфері онлайн-медіа на створення або добір, організацію та поширення програм або іншої масової інформації відповідним суб`єктом".

З чого вбачається, що засоби масової інформації України мають нести відповідальність за неточне чи не зовсім зрозуміле викладення вимог чинного законодавства, оскільки є джерелом такої інформаії для громадян України.

Судом з наданих доказів, що містяться в матеріалах справи встановлено, що гр. ОСОБА_1 фактично виконав свій обов`язок задекларувати доходи за 2023рік що нічим не спростовується, а порушення ним строку подання зазначеної декларації що відрізняється лише на 1 місяць від граничної дати, передбаченої чинним законодавством цілком може бути визнаний незначним з огляду на те, що причина, яку суд вважає поважною добросовісна помилка ОСОБА_1 в даті подання декларації не є наслідком умисної дії, а спровокована нечітким викладенням умов декларування та роз`яснення змін чинного законодавства що не є саме по собі правопорушенням, адже ця декларація не впливала протягом цього місяця ні на що навіть на виявлення факту несвоєчасності її подання, оскільки цей факт не був виявлений відразу що свідчить про відсутність протягом цього місяця державного і суспільного інтересу щодо доходів ОСОБА_1 тому суд дійшов висновку, що, у даному випадку, формально, правопорушення має місце, проте, з огляду на відсутність наслідків є малозначним, оскільки не вбачається в його діях протиправної, винної умисної дії чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, та на встановлений порядок управління, однак, вбачається вчинення ним правопорушення з необережності оскільки він не передбачив можливості настання таких наслідків, хоча мав і міг їх передбачити шляхом перевірки інформації на офіційному сайті НАЗК.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП які зазначені у відповідному вищезазначеному протоколі підтверджується наданими суду відповідними доказами, тому він підлягає притягненню до відповідальності за цією статтею КУпАП у виді штрафу.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані суду матеріали і дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до рішення №1-VIII від 25.11.2020р. І сесії VIII скликання Болградської районної ради Одеської області ОСОБА_1 наділено повноваженням депутата Болградської районної ради Одеської області VIII скликання (а.с.19).

Відповідно до ч.2ст.4 ЗУ "Про статус депутатів місцевих рад", повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

В п.1ст.18 ЗУ "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів. Згідно підпункту "б"п.1,ч.1ст.3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюється дія цього Закону є депутати міських рад.

Депутат Болградської районної ради Одеської області VІІІ скликання ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону, Примітки до ст. 172-6 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, і він є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, та зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч.1 ст. 45 вказаного Закону.

У відповідності до п.15 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єкти декларування - особи, зазначені у п.1 п.п"а", "в"-"г" п.2, п.4 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції", особи, зазначені у п.1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 ч.1ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», формально несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023рік, проте не можна вважати, що без поважних причин, оскільки подання декларації з запізненням в 1 місяць через висвітлення саме такого строку засобом масової інформації він все ж-таки задекларував свої доходи, як суб`єкт декларування, а тому, хоча в його діях і вбачається формальний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, однак матеріали справи не містять доказів умисності його дій, а головне, протиправних наслідків, які настали від цих дій.

Так, ст.ст.1,9-11 КУпАП регламентовано, що "завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством", "адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності", "адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків", "адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити".

У даному випадку ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», формально несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023рік, однак, фактично і майже своєчасно задекларував свої доходи, подавши декларацію лише через місяць від встановленого Законом строку, що не вплинуло на наслідки її подання, та не вчинив це умисно з чого не вбачається в його діях винної умисної протиправної дії чи бездіяльності, яка посягала на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, та на встановлений порядок управління, однак, вбачається вчинення ним правопорушення з необережності - оскільки він не передбачав можливості настання таких наслідків, хоча мав передбачити і міг їх передбачити.

Крім того, дія або бездіяльність, які не є злочином, оскільки лише формально містять ознаки будь-якого діяння, передбаченого КУпАП (ст.22) або КК України (ч.2ст.11), але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто, якщо особа не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі відносяться до категорії малозначних правопорушень.

Малозначності діяння притаманні наступні ознаки: формально містить ознаки, що характеризують певний злочин; не володіє суспільною небезпекою притаманною для злочину; суб`єктивно, за задумом особи, що його вчиняє, не спрямовано на заподіяння істотної шкоди.

Посадова особа, що розглядає матеріали про таке правопорушення, зазвичай ухвалює рішення про малозначність правопорушення керуючись лише своїм суб`єктивним ставленням до події вчиненого правопорушення, адже критерії такої оцінки чітко не регламентовані законодавством.

Так, ст.22 КУпАП визначено, що "При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням". А "Примітка" до цієї статті визначає, що "Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами 25 ст.126, ст.ст.130,161-1 і 173-2 цього Кодексу" таким чином, дія цієї статті розповсюджується й на правопорушення, за вчинення якого стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адмінправопорушення за ст.172-6ч.1 КУпАП.

Малозначне діяння необхідно відрізняти від таких понять, як «відсутність складу злочину», «відсутність події злочину», «звільнення від кримінальної відповідальності», «обставини, що виключають злочинність діяння». «Малозначне діяння» та «відсутність складу злочину» є взаємовиключними поняттями, оскільки формальна ознака складу злочину є однією із ознак малозначного діяння. Малозначним є діяння, яке містить ознаки типової юридичної конструкції (складу злочину), проте через відсутність суспільної небезпеки злочину не є злочином.

За відсутністю події злочину, діяння не потребує кримінально-правового реагування (діяння або взагалі не вчинялось, або є результатом дій потерпілої особи, або не є результатом дій людини), а малозначне діяння не містить ознаки конкретного злочину. Підставою звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину певної категорії, а малозначне діяння не є злочином. Обставини, що виключають злочинність діяння, на відміну від малозначного діяння, є суспільно корисними або допустимими і є правомірними в момент їх вчинення. При незакінченому злочині особа притягується до кримінальної відповідальності на загальних підставах, а малозначне діяння не є злочином.

Аналіз роз`яснювальних актів вищих органів судової влади, що здійснювала судочинство в Україні у період з 1917 р. до 1991 р. свідчить про те, що в судовій практиці положення про малозначність діяння ототожнювалося з відсутністю складу злочину та використовувалося для відмежування злочину від інших правопорушень. У КК України 1960р. малозначне діяння частиною 2 ст.7 визначалось як: «Не є злочином дія або бездіяльність, що хоч формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого кримінальним законом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки».

У свою чергу, коментована ст.22 теперішнього КУпАП зазначає наступне: для застосування усного зауваження та звільнення від відповідальності не потрібно спеціального зазначення про таку можливість в акті про відповідальність за конкретний учинок. Призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин провини й особи порушника. Коментована стаття не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає лише право ухвалити таке рішення. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі обставини адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.

Кодекс чітко розмежовує усне зауваження й попередження: попередження є видом стягнення згідно ст.ст.24 і 26 та в санкціях статей Особливої частини КУпАП.

Натомість, для застосування усного зауваження та констатації щодо звільнення особи від відповідальності Законом навіть не вимагається спеціального зазначення про нього в акті про відповідальність за конкретний вчинок.

Однак, оскільки ст.22 КУпАП чітко зазначає про можливість його застосування (суд "...може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням") адже усне зауваження означає невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне, суди визнають розмежування усного зауваження та попередження і в судових рішеннях зазвичай зазначають про закриття провадження у справі через малозначність правопорушення що слід "обмежитись усним зауваженням" з чого вбачається, що усне зауваження застосоване стосовно винної особи та їй роз`яснено наслідки у випадку наявності наслідків від таких дій, що встановлені в діях особи судом про що зазначається в судових рішеннях якими суд спочатку визнає наявність вини в діях особи та визначає форму цієї вини.

Так, у цій справі, судом встановлено, що Правила декларування встановлює та змінює виключно Верховна Рада України, регламентуються вони ЗУ "Про запобігання корупції" та іншими законодавчими актами, Національне агентство з питань запобігання корупції (НАКЗК) центральний орган виконавчої влади України зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізацію державної антикорупційної політики, формує правила попередження корупції і підвищення прозорості публічного сектору; є колегіальним органом, до складу якого входить п`ять членів. Основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень, його повноваження, визначені законом, до яких, зокрема, належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; а також інформування громадськості про здійснювані Національним агентством заходи щодо запобігання корупції, реалізація заходів, спрямованих на формування у свідомості громадян негативного ставлення до корупції. Національне агентство створено Кабінетом Міністрів України, відповідає перед Верховною Радою України і підконтрольне їй та підзвітне Кабінету Міністрів України.

Втім, 12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон про відновлення декларування, одночасно стартувала й кампанія декларування за 2021-2022 роки, яка тривала до 31 січня 2024 року та декларування за 2023рік - що тривала до 31.03.2024р. НАЗК детально роз`яснювало основні положення Закону та ті зміни, які відбулися в системі декларування після його ухвалення, ці роз`яснення були оприлюднені як на офіційному сайті НАЗК, та і висвітлювалися широко у пресі та новинах.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення інакше, ніж на підставах і у порядку, встановлених законом. А, у відповідності до вимог ст.278 КУпАП, орган (посадова особа), при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, оскільки подія несвоєчасне подання щорічної декларації за 2023р. підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповідним протоколом, де зазначено, що зафіксований факт вчинення особою правопорушення несвоєчасне подання щорічної декларації про доходи за 2023р. оскільки декларація подана їх лише 30.04.2024р., після закінчення встановленого Законом періоду щорічного декларування, проте, без зазначення причини, яку суд вважає поважною і що не є саме по собі правопорушенням, адже ця декларація подана з пропущенням строку на 1 місяць, причиною не є умисел чи недбалість, і цей строк не потягнув за собою настання тяжких чи будь-яких наслідків тому це правопорушення є формальним оскільки фактичним порушенням чинного законодавства є факт недекларування суб`єктом декларування своїх доходів взагалі, або декларування недостовірних відомостей щодо своїх доходів, але, у даному випадку, доказів і відомостей щодо таких фактів матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищевказане, вимоги та положення чинного законодавства, дослідивши надані суду матеріали, вивчивши обставини скоєння правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачаються лише ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6ч.1 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, адже формальність його вини обґрунтовується вищезазначеними фактами, які викладені у мотивувальній частині цієї постанови і підтверджується, окрім його пояснень, наданих суду, також доказами, що містяться в матеріалах справи і які були судом досліджені.

Вирішуючи питання щодо виду і міри адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, щире каяття, причини порушення вимоги чинного законодавства щодо строків подання декларації на 1 місяць, які визнає поважними, а також визнання ним цього факту в повному обсязі, усвідомлення своєї помилки та факт ненавмисного вчинення ним порушення вимог чинного законодавства, а також те, що він стверджує, що розкаюється та визнає вину в повному обсязі, при цьому не намагався відшукувати причини для визнання їх судом поважними з метою виправдання тобто, співпрацював з правоохоронними органами, усвідомив свою помилку, обіцяв у майбутньому бути уважним.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

За таких обставинах, суд дійшов висновку про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є таким, що суспільної небезпеки, він не заподіяв будь-якої значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям, тобто суд визнає правопорушення, вчинене ОСОБА_1 малозначним, та з урахуванням всіх обставин справи і особи правопорушника, а саме, що він у вчиненому щиро розкаявся, суд вважає за необхідне звільнити його від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням, тобто застосувати відносно нього ст.22 КУпАП.

Згідно п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначений чинним законодавством станом на 01 січня поточного року що у 2025р. становить 605,6грн.

Однак, як зазначено вище, згідно ст.24 КУпАП усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, а відтак судовий збір не стягується.

Тому, враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.9-11,22,33,40-1,172-6,221,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження у судовому засіданні.

Провадження у справі закрити на підставі ст.284 КУпАП у зв`язку з малозначністю діяння.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова