Справа № 643/240/25
Провадження № 3/643/722/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025

Суддя Московського районного суду м. Харкова Тимош О. М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03.01.2025 о 07 годині 50 хвилин в м. Харкові пр. Льва Ландау, буд. 185, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Hyundai І30» номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій же смузі, на яку він мав намір перестроюватися, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР України.

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_1 , автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав частково, а саме, що не бачив автомобіль потерпілого. Зауважив, шо їхав у середньому ряду, включив поворот та почав виконувати маневр перестроювання на сусідню полосу руху, відчув удар. При цьому зазначив, що потерпілий його бачив, проте уникнути зіткнення не хотів. ОСОБА_1 пояснив, що він рухався зі швидкість 60 км/ годину, потерпілий десь 80 км/годину. Вважає, що швидкість потерпілого була великою, оскільки його автомобіль після зіткнення відкинуло на відбійник та розвернуло.

Захисник Царьов Р. В. у судовому засіданні заявив клопотання про призначення додаткової експертизи, на обґрунтування якої зазначив, що експертом не надано відповідей щодо відповідності дій водія ОСОБА_2 ПДР України та наявність причинного зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Експерту необхідно мати дані про те, з якою швидкістю рухався автомобіль «Hyundai І30» та яка швидкість була між автомобілями в момент зміни напрямку руху Mitsubishi Lancer. Тому вважає, що експерт повинен був надати доручення суду щодо встановлення зазначених відомостей, а суд мав встановити цю інформацію шляхом відібрання пояснень від учасників ДТП.

Крім того, захисник зазначив, що його підзахисний визнав свою вину, проте вина у даній дорожньо-транспортній пригоді є обопільним, потерпілий, на його думку, перевищив швидкість руху, і таке порушення перебуває у причинному зв`язку з настанням події.

Представник потерпілого Вдовидченко О. І. у судовому засіданні просив призначити ОСОБА_1 стягнення у виді одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що їхав на роботу в правій полосі руху, перед ним різко почав перестроюватися автомобіль Lancer, який включив поворот та почав одразу перестроюватися, який не гальмував взагалі та зупинився, коли в`їхав в бордюр.

Щодо клопотання захисника про призначення додаткової автотехнічної експертизи суд зазначає таке.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника, просив призначити додаткову автотехнічну експертизу.

Представник потерпілого Вдовидченко О. І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, експертиза вже була проведена, справа стосується дій Лозового , дії потерпілого ОСОБА_3 не є предметом розгляду. Питання у клопотанні повторюються, тим самим сторона захисту намагається затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності.

Потерпілий заперечував проти призначення повторної експертизи, вважав, що затягування розгляду справи має на меті уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Постановою судді від 13.02.2025 за клопотанням захисника було призначено судову автотехнічну експертизу.

27.03.2025 до суду надійшов висновок експертів №2687/2688 від 18.03.2025. в якому зазначено про те, що у дорожній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.10.3, 12.4 ПДР України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п.10.3 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.3, 12.4 ПДР України, а невідповідність його дій вимогам п.10.3 ПДР України знаходилися, з технічної точку зору, у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Hyundai І30» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3 ПДР України. Вирішити питання про те, чи мав водій ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП та чи малися в його діях невідповідності вимогам ПДР України, які б знаходилися у причинному зв`язку з ДТП, не представилося можливим, з мотивів вказаних у дослідницькій частині висновку.

Дослідницька частина висновку містить зазначення про те, що для вирішення питань про те, чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути ДТП та чи малися в його діях невідповідності вимогам ПДРУ, які б знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з ДТП, необхідно мати дані про те, з якою швидкістю рухався автомобіль «Hyundai І30», та якою була відстань між автомобілями в момент зміни напрямку руху автомобіля «Mitsubishi». Оскільки ці дані в постанові та наданих на дослідження матеріалах відсутні, то вирішити питання про те, чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути ДТП та чи малися в його діях невідповідності вимогам ПДРУ, які б знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з ДТП не представляється можливим.

Тобто експертами однозначно встановлено, що дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.3 ПДР України, а невідповідність його дій вимогам п.10.3 ПДР України знаходилися, з технічної точку зору, у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Поліцейськими саме порушення п. 10.3 ПДР України інкримінується ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та правильність кваліфікації його дій підтверджується висновком експертизи.

Відповідно до визначення, що міститься у процесуальному законодавстві, якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 та судом не розглядається питання щодо наявності вини у діях потерпілого ОСОБА_2 . Справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення, тобто саме стосовно ОСОБА_1 , та суд не може вирішувати питання щодо винуватості інших осіб щодо яких відсутні докази їх винуватості. Суд не може самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи.

За таких обставин, призначення експертизи для вирішення питань щодо відповідності дій ОСОБА_2 ПДР України, можливості уникнення ним ДТП та наявність зв`язку з настанням ДТП позбавленні правового обґрунтування, жодним чином не вплинуть на результат розгляду справи, та призведе до закінчення строків накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, що буде мати наслідком уникнення нею відповідальності. Строк накладення адміністративного стягнення у цій справі закінчується 03.04.2025. Тому суд дійшов висновку про відмову у призначенні додаткової автотехнічної експертизи. Тим більше, що відомості, які необхідні експерту для надання оцінки відповідності дій Коровякова Правилам дорожнього руху України у судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 повідомлені не були.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №211719 від 03.01.2025, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2025, поясненнями ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , рапортом, відеозаписом з бодікамери поліцейського №476703, висновком експертів №2687/2688.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому суд зауважує, що долучений захисником лист УПП в Харківській області ДПП від 27.03.2025, відповідно до якого дисциплінарна комісія дійшла висновку в установленому порядку суворо попередити про дотримання службової дисципліни працівників УПП в Харківській області УПП жодним не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Враховуючи обставини адміністративного правопорушення, дані про водія, ступінь його вини, притягення до адміністративної відповідальності вперше, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, який складає 605,60 гривні.

Керуючись ст. 27, 33, 40-1, 124, 251, 252, 280, 283, 294, 307, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Тимош