П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2025Справа №607/5733/25

24 березня 2025 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 09 березня 2025 року о 13 год 07 хв на автомобільній дорозі М-30 142 км. поблизу с. Підгородне, керував транспортним засобом «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Пояснив, що усвідомлює протиправність своєї поведінки, однак змушений в такий спосіб додатково заробляти кошти на проживання, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та отриманням мінімальної пенсії.

Окрім того, просив розстрочити йому сплату штрафу строком на 12 місяців, у зв`язку з важким матеріальним становищем та незадовільним станом здоров`я, про що подав письмову заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з вимогами ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 09 березня 2025 року о 13 год 07 хв на автомобільній дорозі М-30 142 км. поблизу с. Підгородне, керував транспортним засобом «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) ПДР України. При цьому, вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

З оглянутих судом відеоматеріалів з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що 09 березня 2025 року близько 13 год 07 хв працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки документів та спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що останній керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортними засобами. На місці зупинки ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Надалі працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 10 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Дане посвідчення водія вилучено 20 червня 2023 року на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/11582/23 від 03 серпня 2023 року за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від №607/18505/24 від 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року у справі №951/841/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. При цьому, визначено загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами, шляхом приєднання невідбутої частини стягнення 9 років 2 місяців та вісімнадцять днів.

Станом на 09 березня 2025 року ОСОБА_1 право керування транспортними засобами не отримував.

Судом не встановлено, що після накладення вказаного стягнення ОСОБА_1 отримував інше посвідчення водія. Тому, станом на час складання протоколу 09 березня 2025 року ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266758 від 09 березня 2025 року;

-постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2024 року;

-постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 06 грудня 2024 року;

-відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції;

-довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 10 березня 2025 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення слід зазначити наступне.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266758 від 09 березня 2025 року, транспортний засіб «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини та щире каяття, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу слід зазначити наступне.

В обгрунтування заяви про розстрочення сплати штрафу ОСОБА_1 посилається на скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого за №6698 від 10 січня 2024 року, складеної КНП «Козівська ЦРЛ КСР» вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: гострий біліарний панкреатит, важка форма, швидкопрогресуючий панкреонекроз, період функціональної недостатності паренхіматозних органів, ПОН Іст. ЖКХ, хронічний калькульозний холецистит фаза загострення ІХС, післяінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2ст. КВР дуже високий, СН Паст., цукровий діабет тип ІІ, медикаментознеа форма, субкомпенсація інсулінозалежний.

Згідно з вимогами ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

В силу вимог ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, матеріальне становище та стан здоров`я ОСОБА_1 , суд вважає, що заяву останнього слід задовольнити та розстрочити виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2025 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн строком на дванадцять місяців.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 126, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень строком на 12 (дванадцять) місяців із сплатою ОСОБА_1 рівними частинами по 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2025 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька