ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В.., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненської митниці ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ПЛЕНТІ КАР», за ст. 485 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020 року між фірмою «ALPHA TRADE LTD» (Wre IC.V. New London House 6 London Street, The City, London, United Kingdom) та ТОВ "ПЛЕНТІ КАР" (, адреса: 43024, Волинська обл., м. Луцьк, Проспект Відродження 24/оф.107) укладено зовнішньоекономічний договір №PC/1-2020 від 16.01.2020.

17.12.2020 на виконання вказаного зовнішньоекономічного договору декларантом, директором ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» () ОСОБА_1 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ЕЕ №UA204020/2020/263234 від 17.12.2020 з метою ввезення на митну територію України товару: «Тягач сідельний марка "MAN", модель "TGX", номер шасі: НОМЕР_1 ».

18.12.2020 вказаний транспортний засіб ввезений на митну територію України.

21.12.2020 декларантом, директором ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» () ОСОБА_1 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/264092 від 21.12.2020 для здійснення митного оформлення товару «Тягач сідельний марка "MAN", модель "TGX", номер шасі: НОМЕР_1 », з пакетом товаросупровідних документів: рахунком фактурою (Invoice) №318 від 03.12.2020, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 12.09.2016, зовнішньоекономічним договором (контрактом) №PC/1-2020 від 16.01.2020, доповненням до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 03.12.2020 року та сертифікатом про походження (перевезення) товару форми EUR.1 №А130587 від 18.12.2020, з метою застосування преференції за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони).

Рівненською митницею проведено перевірку автентичності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 шляхом направлення відповідного запиту до уповноваженого органу Королівства Данія (лист митниці від 02.08.2023 № 7.13-2/15/4- 15/5072).

Листом уповноваженого органу Королівства Данія від 08.04.2024 №23-1542859 (доведено листом Держмитслужби від 15.04.2024 №15/15-03-01/7/2019) не підтверджено автентичність сертифікатів з перевезення товарів EUR.1. Датські експортери повідомили, що їм нічого не відомо про сертифікати EUR.1, вони не продавали автомобілі на які поширюються відповідні сертифікати EUR.1. Всі експортери повідомили, що вони не були стороною, що видавала сертифікати EUR.1.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Отже, поданий до митного оформлення сертифікат з перевезення товарів EUR.1 №А130587 від 18.12.2020 є підробленим, або такими, що отриманий незаконним шляхом.

Таким чином, товар: «Тягач сідельний марка "MAN", модель "TGX", номер шасі: НОМЕР_1 », митне оформлення якого здійснено за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/264092 від 21.12.2020 не може бути визнаний такими, що має преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не має права на тарифну преференцію за кодом «410».

Відповідно до граф 8, 9 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/264092 від 21.12.2020 ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» () виступало одержувачем і особою, відповідальною за фінансове регулювання.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , директор ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» (), вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 63 429,35 грн., шляхом подання митним органам України документу, сертифікату з перевезення товарів EUR.1 №А130587 від 18.12.2020, отриманого незаконним шляхом, на підставі якого надано пільги щодо сплати митних платежів.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил передбачені ст. 485 МК України.

Під час розгляну захисник ОСОБА_1 адвокат Крючков В.О. підтримав подані письмові заперечення на складений протокол та просив справу направити Рівненській митниці для проведення додаткової перевірки.

Представник Рівненської митниці Ярмолюк І.М. під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил.

Заслухавши представника Рівненської митниці Ярмолюка І.М. та захисника ОСОБА_1 - адвоката Крючкова В.О., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності,а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт ввезення на митну територію України товарів товару: «Тягач сідельний марка "MAN", модель "TGX", номер шасі: НОМЕР_1 » від компанії «ALPHA TRADE LTD» (Wre IC.V. New London House 6 London Street, The City, London, United Kingdom) в адресу ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» і випуск його у вільний обіг підтверджується додатними до протоколу митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/264092 від 21.12.2020.

Декларантом виступало ТОВ «ПЛЕНТІ КАР» в особі його керівника ОСОБА_1 .

У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товарів за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преферанція заявлена на підставі сертифікату з перевезення товару EUR.1 № А 130587 від 18.12.2020, який зазначений в протоколі про порушення митних правил.

На запит Держмитслужи уповноважений митний орган митних органів Королівства Данії надав відповідь від 08.04.2024 року №23-1542859 про результати перевірки 99 сертифікатів з перевезення товару EUR.1, у якій зазначив, що автентичність сертифіката EUR.1 не підтверджена.

Відповідно до службової записки в.о начальника управління контролю та адміністрування митних платежів Рівненської митниці від 04.10.2024 № 15/15-01/7450 додано довідку-розрахунок.

Згідно із ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 485 МК України встановлює відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Санкція цієї норми передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, обов`язковим елементом передбаченого ст.485 МК України правопорушення є мета його вчинення - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

У зв`язку із цим, предметом доказування у таких категоріях справ є визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа.

Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст. 485 МК України, яка визначена в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Підставою для складання протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 слугувала відповідь уповноваженого митного органу Королівства Данія від 08.04.2024 №23-1542859 на запит Держмитслужи.

Проте, із доданої до матеріалів справи відповіді уповноваженого митного органу Королівства Данія від 08.04.2024 №23-1542859 не видається встановити, що вона стосується зазначеного у протоколі сертифіката з перевезення товару EUR.1 №А130587 від 18.12.2020. У відповіді міститься лише посилання на 99 такі сертифікати без зазначення їх номерів.

Тому без долучення до матеріалів справи запиту Держмитслужби від від 22.09.2023 за №15/15-03-01/11/4351, на який була надана ця відповідь, неможливо встановити дотичність інформації уповноваженого митного органу Королівства Данії до цієї справи.

Згідно із ч. 1 ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За змістом п. 4 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом ст. 345 МК України дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі достовірності та повноти нарахування і сплати митних платежів здійснюється шляхом документальної перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ч. 6 ст. 345 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження дотримання критеріїв походження або автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

По справі встановлено, що митне оформлення товару «тягач сідельний марка"MAN", модель "TGX", номер шасі: НОМЕР_1 » проведено відповідно до доданих до протоколу митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA204020/2020/264092 від 21.12.2020, у якій митна вартість визначена за 1 (основним) або 6 (резервним) методом.

Митне оформлення товару за цією декларацією, у тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, її результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Обставини, які підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.

З огляду на вище наведені норми МК України, вбачаються підстави для висновку, що належними і допустимими доказами на підтвердження суми недоплачених митних платежів є рішення про коригування митної вартості в порядку ст. 55 МК України або результати невиїзної документальної перевірки у формі акта (довідки) в порядку ст.ст. 351-354 МК України.

Проте таких доказів матеріали справи не містять і в судове засідання таких не надано.

Приєднана до протоколу доповідна записка начальника управління контролю та адміністрування митних платежів Рівненської митниці від 04.10.2024 № 15/15-01/7450 з доданою довідкою-розрахунком не відповідає приписам ст.ст. 55, 295, 345-354 МК України, тому не може бути допустимим доказом, через що їх використання обмежується лише службовими цілями.

Визначення розміру митних платежів у спосіб, відмінний від передбачених вищенаведеними положеннями МК України способів, ні митним, ні іншим законодавством не передбачено.

Як регламентує ч. 1 та ч. 2 ст. 492 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Конституційний Суд України у справі про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України (справа про застосування української мови) від 14.12.1999 року роз`яснив: "українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом". З урахуванням такого тлумачення, уповноважені органи (посадові особи) не вправі використовувати іноземну мову під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рівненська митниця у протоколі про порушення митних правил № 0139/20400/24 від 04 жовтня 2024 року покликається на відповідь митних органів Королівства Данії №23-1542859 від 08.04.2024 року з додатками (а.с. 14-20), офіційного перекладу якого матеріали справи не містять.

Суд не може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання протоколу про порушення митних правил, та які, в розумінні митного органу, є доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за відсутності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову.

У зв`язку з цим, суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність чи відсутність достатніх відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом надання митним органам України документи, які отримані незаконним шляхом, на підставі яких надано пільги щодо сплати митних платежів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом вимог ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справи, має право винести постанову про проведення додаткової перевірки.

Оскільки названі вище недоліки не можуть бути усунуті при розгляді справи судом, то справу щодо ОСОБА_1 слід повернути до Рівненської митниці для проведення додаткової перевірки. Під час додаткової перевірки необхідно перевірити вказані обставини, оскільки результати їх перевірки можуть вплинути на висновок щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Керуючись ст. ст. 283, 293, 294 КУпАП, ст. 485, ст. 527 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу за протоколом про порушення митних правил № 0142/20400/24 щодо ОСОБА_1 за ознаками ст. 485 МК України направити Рівненській митниці ДМС України для проведення додаткової перевірки.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв