П О С Т А Н О В А

іменем України

02 квітня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 28.09.2004, до адміністративної відповідальності притягувався:

1) постановою відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 22.11.2024 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддавався стягненню у виді штрафу в розмірі 3 400 грн 00 коп.;

2) постановою Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2025 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддавався стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

25 лютого 2025 року о 17:07 годині в с. Таранівка Чугуївського району Харківська область по вул. Вчительській, 6, ОСОБА_1 керуючи зареєстрованим на ім`я ОСОБА_2 транспортним засобом ИЖ ПЛ-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи на порушення вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, відповідно з якими передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, будучи особою, притягнутою до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повторно допустив керування автомобілем, коли не мав права керування таким транспортним засобом.

Крім того, після зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та вимагали від нього проходження огляду на стан сп`яніння.

На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на судовий розгляд матеріалу, призначений 02.04.2025 не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Факт належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду матеріалу про його притягнення до адміністративної відповідальності підтверджується: відомостями протоколів про адміністративні правопорушення, складені у присутності ОСОБА_1 , де йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Зміївському районному суді (а. с. 1-2), відомостями відомостями відстеження Укрпошта, якими підтверджується, що 01.04.2025 повістку з викликом до суду вручено особисто ОСОБА_1 (а. с. 22).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення обмежується одним роком з дня його вчинення, а за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення обмежується трьома місяцями з дня його вчинення

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 25.02.2025 про обставини керування транспортним засобом після вживання алкогольного напою, будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами (а. с. 7);

- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 25.02.2025 серії ААД № 839439, від 25.02.2025 серії ЕПР1 № 256233, в яких викладені обставини правопорушень (а. с. 1-2);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2025, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 5);

- даними копії постанови ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 22.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 3, 4);

- даними копії постанови Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 10-13);

- даними результатів відеофіксації на диску, де містяться відомості про обстановку на місці зупинки транспортного засобу, факт зупинки транспортного засобу, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку 25 лютого 2025 року (а. с. 8).

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад наступних правопорушень:

- відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що передбачено відповідальність частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що передбачено відповідальність частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час вирішення питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу враховано наступне.

Відповідно до санкцій частини 2 статті 130, частини 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачене додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Зі змісту протоколів вбачається, що транспортний засіб, яким з порушенням вимог Правил дорожнього руху керував ОСОБА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Водночас, у матеріалах справи відсутні, а також і не повідомлені ОСОБА_1 під час судового розгляду, будь-які відомості щодо передачі власником керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також не має права керування транспортним засобом, що, у свою чергу містить склади правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. А правила частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України (щодо державної реєстрації права) застосовуються до нерухомих речей. На це звернув увагу Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 761/22937/18.

З урахуванням викладеного, з моменту передання транспортного засобу ОСОБА_1 у нього виникло право власності на транспортний засіб - ИЖ ПЛ-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , незалежно від його реєстрації на ім`я попереднього власника, а тому щодо цього транспортного засобу може бути застосоване оплатне вилучення.

Оскільки одночасно розглядаються протоколи про вчинення кількох правопорушень, стягнення на ОСОБА_1 накладається за правилами частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини правопорушень, відомості про особу, що притягується до відповідальності, дійшов висновку, що до ОСОБА_1 належить застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з оплатним вилученням транспортного засобу, в межах санкції частини 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за більш серйозне із вчинених правопорушень, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

До ОСОБА_1 застосувати за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., які перерахувати на р/р UA0020001, отримувач коштів ГУК Харківська обл./ 21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, та з оплатним вилученням транспортного засобу - ИЖ ПЛ-5, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови. У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 до Державного бюджету України (стягувачем є Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а при оскарженні постанови, вона підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: В. В. Овдієнко