П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Київ

Справа №758/10661/24

Апеляційне провадження №33/824/389/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участю секретаря Цюрпіти Д.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року за матеріалами, які надійшли від УП ГУНП у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 860231 від 11 серпня 2024 року, 10 серпня 2024 року о 23:30 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Європейського Союзу, 94, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціально технічного приладу «Drager Аlkotest 6820», результат позитивний 2,47 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

Постанова суду мотивована тим, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що він не був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, а ні викликів, а ні смс-повідомлення про розгляд справи він також не отримував. 11 листопада 2024 року звернувшись до адвоката, він дізнався, що розгляд справи вже було проведено без нього, тобто його було позбавлено права на доступ до правосуддя. Оскаржуване рішення він не отримував. За таких обставин, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в протоколі не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме відсутнє посилання на Інструкцію, не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того вказує, що він повідомляв поліцейських про незгоду з результатами тесту, але вони жодним чином не відреагували на його заяву, що є порушенням процедури складення протоколу. Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я після його незгоди з результатом огляду.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

24 лютого 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він зазначає, що 24 лютого 2025 року о 14.15 год. він буде приймати участь, як захисник в розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу в Голосіївському районному суді м. Києва, а тому не зможе прибути в судове засідання до суду апеляційної інстанції. Також вказує на те, що він не приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, тому просить надати час для ознайомлення з матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції вивчивши вказане клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки захисником не надано доказів на підтвердження зазначених в клопотанні обставин, зокрема, доказів участі захисника в судовому засіданні в Голосіївському районному суді м. Києва. Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання захисника на те, що він не приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, а тому йому необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи, оскільки Договір про надання правничої (правової) допомоги №91/24, було укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Вознюком В.А. 12 листопада 2024 року, а тому адвокат мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності особи правопорушника. З матеріалів справи не вбачається належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, зокрема, в матеріалах справи відсутнє зворотнє повідомлення про отримання останнім судової повістки про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 вказує на те, що йому стало відомо про наявність оскаржуваної постанови лише 11 листопада 2024 року від адвоката. Докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови до 11 листопада 2024 року в матеріалах справи відсутні. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції 12 листопада 2024 року /а.с.19-26/.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2,3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п.10 Розділ 2 Інструкції).

Судом встановлено, що 10 серпня 2024 року о 23:30 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Європейського Союзу, 94, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціально технічного приладу «Drager Аlkotest 6820», результат позитивний 2,47 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №860231 від 11 серпня 2024 року. Протокол підписаний ОСОБА_1 та в графі пояснення зазначено «Я надам в суді». До протоколу долучено: чек драгера, акт огляду, направлення, відео БК 476474, 470798 /а.с. 1/;

роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820» (прилад № ARJL-0246, принтер № ARJH - 0213; тест 4232; останнє калібрування (05.10.2023) з якої вбачається, що ОСОБА_1 пройшов тест 10.08.2024 року о 23:53 год за допомогою технічного пристрою «Drager Alcotest 6820» з результатом - 2.47 проміле. Роздруківка з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820» підписана особою, яку тестували - ОСОБА_1 /а.с.2/;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який в графі «З результатами згоден» підписаний ОСОБА_1 /а.с. 3/;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаним на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 4/;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2802987, відповідно до якої водій ОСОБА_1 10 серпня 2024 року о 23.30 год. в м. Києві по пр-ту Європейського Союзу (правди), 96 керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 прим. КУпАП /а.с. 5/;

копією водійського посвідчення водія ОСОБА_1 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (витяг з ІІПС «Армор») /а.с. 6,7/;

відеозаписом з БК 476474, 470798, який було переглянуто судом апеляційної інстанції, та на якому зображені події викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, проходження ним огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» з результатом - 2.47 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. На запитання поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 спочатку відповів згодою, а потім відмовився, і не заперечував щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу за результатами тесту, який він прийшов на приладі «Drager Alcotest 6820». Поліцейськими також було роз`яснено ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9 А ПДР України /а.с. 8/.

Таким чином, висновок викладений у постанові Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений вказаними вище доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не конкретизована суть адміністративного правопорушення, а саме відсутнє посилання на Інструкцію, не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складено на ОСОБА_1 за порушення ним п.2.9 А ПДР України - за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому в протоколі мають бути зазначені результати огляду, проведеного поліцейським, та суть правопорушення - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що і було зроблено поліцейськими, а не ознаки алкогольного сп`яніння, як на те посилається скаржник.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейських про незгоду з результатами тесту, але вони жодним чином не відреагували на його заяву, та не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вказані твердження спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після проведення огляду на «Drager Alcotest 6820» погодився з результатом - 2.47 проміле, жодних заперечень з цього приводу протягом всього часу спілкування з поліцейськими не висловив, підписав чек з приладу «Drager Alcotest 6820» з результатами огляду - 2.47 проміле без жодних зауважень, а також поставив свій підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в графі «З результатами згоден». На запитання поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 спочатку відповів згодою, а потім відмовився, і не заперечував щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу за результатами тесту, який він прийшов на приладі «Drager Alcotest 6820».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції ставиться критично до таких доводів апеляційної скарги та розцінює їх як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.