Справа № 711/791/25
Номер провадження 3-в/711/12/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, являється особою з інвалідністю ІІ групи, ІПН НОМЕР_1 ,

про розстрочку штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2025 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2025 постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2025 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

28 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку штрафу, строком на 12 місяців у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки він являється особою з інвалідністю ІІ групи, про що видана довідка МСЕК № 197076, що свідчить про наявність хвороби і необхідність лікування, тому не може сплатити своєчасно повну суму штрафу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, що не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали заяви з додатками, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до приписів ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За нормою ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Тим самим, розстрочка штрафу чинним КУпАП не передбачена.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочку штрафу по суті, суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дійшов переконання, що порушене заявником питання слід розглянути за аналогією закону, відповідно до частини 4 статті 53 КК України, яка визначає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в першу чергу з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, адміністративне стягнення не має на меті лише кару, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

Зважаючи на обставини, що ускладнюють виконання постанови, заявник являється особою з інвалідністю ІІ групи, не працює, у зв`язку з чим йому складно здійснити оплату штрафу в розмірі 34000 гривень, але отримує соціальні виплати, а тому заява про розстрочку виконання постанови підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 301, 304, КУпАП, ч. 4 ст. 53 КК України, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження",-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку штрафу задовольнити частково.

Розстрочити штраф, накладений на ОСОБА_1 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року, в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами щомісяця по 3400 (три тисячі чотириста) грн., починаючи з дня набрання даною постановою законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення платіжного документу (квитанції).

Перебіг строку давності виконання постанови, в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу, зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. О. Комплєктова