Справа№938/214/25
Провадження № 3/938/255/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, місце народження: м.Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, місце проживання: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу)

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області, повторно, після дооформлення, надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 передана для розгляду судді Джусу Р.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 серії ВАД №251130 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка 21.03.2024 притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, 20.01.2025 приблизно о 10год. 00хв. в смт Верховина по вул. Коваля в Івано-Франківському обласному центрі соціальної психологічної допомоги в селищі Верховина, будучи матір`ю трьох малолітніх дітей, неналежно виховує дітей, не забезпечує дітей відповідним харчуванням та нехтує дітьми, в той самий час, ображає їх нецензурною лексикою, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в жодне з призначених судових засідань, а саме, 07.03.2025 та 01.04.2025, не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направлення судової повістки на адресу тимчасового місця проживання, що вказана в протоколі: АДРЕСА_1 , а також на адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було додатково повідомлено про дату та час судового засідання, шляхом розміщення на офіційному Web-сайті Судової Влади України оголошення про виклик її до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.01.2025, який підписаний ОСОБА_1 , зазначено, що справа буде розглядатися у Верховинському районному суді.

Отже, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, а її неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності. А тому, завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення її процесуальних прав.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 серії ВАД №251130, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суду надано:

- копії свідоцтв про народженнями дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_1 від 24.12.2021); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія НОМЕР_2 від 02.11.2022), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серія НОМЕР_3 від 10.10.2023), згідно яких їх матір`ю, є- ОСОБА_1 ;

-доповідну записку мешканки Центру соціально-психологічної допомоги в селищі Верховина ОСОБА_5 на ім`я директора вказаного закладу, якою вона доповідає, що ОСОБА_1 , яка проживає у Центрі з трьома неповнолітніми дітьми, неналежно виконує свої батьківські обов`язки;

-письмові поясненнями психолога Центру соціально-психологічної допомоги в смт Верховина ОСОБА_6 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , від 20.01.2025;

- лист директора Центру соціально-психологічної допомоги в смт Верховина Н. Пониполяк, про сім`ю ОСОБА_1 адресованого начальнику Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, щодо вжиття заходів по захисту дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2024 у справі у справі №347/757/24, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.184 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення;

Як передбаченост.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП визначає, що ті самі дії, які зазначені в ч.1 цієї статті, які вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.23,24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: попередження; штраф; оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;) громадські роботи; виправні роботи; суспільно корисні роботи; адміністративний арешт; арешт з утриманням на гауптвахті.

Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 серії ВАД №251130, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто вчинення, повторно, після накладення адміністративного стягнення правопорушення передбаченого ч.1 вказаної статті. На підтвердження факту повторності до матеріалів справи долучено постанову Косівського районного суду від 27.06.2024 у справі №347/757/24, згідно якої ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

В той же час, як вбачається із копії вказаної постанови Косівського районного суду від 27.06.2024 у справі №347/757/24, суддею було визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено її від відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 було закрито.

Таким чином вказана постанова суду не може бути належним доказом того, що ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню протягом року за дії передбачені частиною першою статті 184 КУпАП.

Інших доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року до 20.01.2025 було піддано адміністративному стягненню за правопорушення передбачене ст.184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суддя звертає увагу на те, що згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу

Враховуючи наведені обставини, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

Керуючись статями 7,9,23,24,184,245, 247,251,252,256,280,283,284- 285,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС