Справа № 341/133/25
Провадження № 33/4808/282/25
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції МЕРГЕЛЬ М. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Микитчина П.С., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 15.12.2024 о 12 годин 07 хвилин у м. Бурштині по вул. Бандери, 88а ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Chevrolet Aveo, н. з. НОМЕР_1 , виїжджаючи із прилеглої території, не надала перевагу ТЗ Kia Soul, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. С. Бандери, та скоїла з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 відповідно до змісту протоколу від 22.01.2025 ААД № 585903 обвинувачувалась у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення остання обвинувачувалась в тому, що 15.12.2024 о 12 годин 07 хвилин у м. Бурштині по вул. Бандери, 88а ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Chevrolet Aveo, н. з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП з ТЗ Kia Soul, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , не повідомила підрозділ Національної поліції про пригоду, необхідні дані про себе до прибуття поліцейських на місце події.

На вказану постанову суду адвокат Микитчин П.С. в інтересах ОСОБА_1 , за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, надіслав поштовим зв`язком апеляційну скаргу, яка зареєстровано Івано-Франківським апеляційним судом 10 березня 2025 року. В апеляційній скарзі просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2025 року, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, надати строк для підготовки більш обґрунтованої апеляційної скарги та скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду вказує на те, що 17.02.2025 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Микитчином П.С. у зв`язку з чим адвокат подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку із необхідністю підготуватись до захисту клієнтки по справі. ОСОБА_1 під час розгляду не була присутньою, оскільки вважала, що суд першої інстанції відкладе судове засідання у зв`язку із поданим клопотанням її захисника. Після цього вона хворіла, проте надати лікарняний лист не може, оскільки лікувалася вдома. Згодом одужавши, 05.03.2025 року ОСОБА_1 поспілкувалася з адвокатом, який повідомив про прийняту постанову, про яку особисто дізнався за допомогою системи електронного суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути адвокату з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення , який було пропущено захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього відповідних правових підстав та наявністю поважних причин, які свідчили, що останній не мав можливості внаслідок певних обставин вчасно подати апеляційну скаргу.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Разом з тим, апелянт не вказує, коли він дізнався з системи електронного суду про наявність судового рішення та не зазначає обставини, які не дозволили йому оскаржити судове рішення в установлений законом строк.

Зі змісту доводів ОСОБА_3 вбачається, що в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження він посилається на обставини, які стосуються безпосередньо ОСОБА_1 та стверджує, що остання хворіла, про постанову суду від адвоката після чого повідомила останнього про необхідність оскарження судового рішення.

Однак, вищевказані доводи не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки стосуються ОСОБА_1 та носять голослівний бездоказовий характер.

Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачається, що вона знала про те, що стосовно неї складено протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності, який було спрямовано для розгляду до Галицького районного суду Івано-Франківської області.

При цьому, в матеріалах справи наявні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про розгляд провадження.

Крім того, адвокат Микитчин П.С. зазначає, що його підзахисна ОСОБА_1 не з`явилася на розгляд справи, оскільки помилково вважала, що суд відкладе розгляд справи у зв`язку із клопотанням захисника.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що звернення за правовою допомогою після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути визнано правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, вищевказані доводи адвоката Микитчина П.С. можуть бути більш ретельно перевірені тільки у разі звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення учасника судового розгляду, якого вони безпосередньо стосуються.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу не містить підстав, які б свідчили про неможливість вчасно звернутися до апеляційного суду із відповідною апеляційною скаргою, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити адвокату у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2025 року та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги адвокату Микитчину П.С. не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду щодо неї з мотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якій конкретизувати та довести реальну наявність причин, які не дозволили їй своєчасно, у встановлений законом строк оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Микитчину П.С. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Повернути апеляційну скаргу адвокату Микитчину П.С.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв