Справа№751/2150/25
Провадження №3/751/919/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Овсієнко Ю.К.

за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

представника особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_2 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В с т а н о в и в :

В період з 17.01.2025 року по 17.02.2025 року на території Чернігівської гімназії №35 Чернігівської міської ради в м. Чернігові вул. Незалежності, 42-А, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця 7-Г класу вчинила боулінг (цькування) стосовно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учениці 7-Г класу, внаслідок чого останній була заподіяна шкода психологічному здоров`ю, зокрема після систематичних випадків цькування, а саме: 17.01.2025 року близько 11 год 50 хв. в актовій залі Чернігівської гімназії №35 ОСОБА_4 скидувала речі ОСОБА_5 зі стільця на підлогу, при цьому нецензурно виражалась у бік останньої. 21.01.2025 року приблизно о 10 год. 55 хв. на уроці фізичної культури ОСОБА_4 здійснювала психологічний тиск на ОСОБА_5 , а саме підходила в притул до обличчя, в свою чергу остання не змогла пройти та почався конфлікт. 14.02.2025 року близько 12 год. 45 хв. на уроці інформатики ОСОБА_6 вимагала від ОСОБА_5 звільнити робоче місце (комп`ютер) при цьому виражалась нецензурною лайкою в бік останньої. Внаслідок дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 утратила сенс до навчання, має поганий сон, дитина побоюється за свою безпеку. ОСОБА_4 принизила її людську гідність та могло бути завдано шкоди її психічному здоров`ю. Оскільки ОСОБА_4 малолітня, то до відповідальності притягується ОСОБА_1 .

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, зазначила що не вважає в діях свої дитини боулінг, в протоколі записані неправдиві ситуації, які не підтвердила жодна дитина.

Представник особи, відносно якої складено протокол, пояснив що мав місце звичайний конфлікт, є дріб`язковим проступком; не згоден з конструкцією норми КУпАП щодо відповідальності батьків за дії малолітньої особи; зазначив що в матеріалах справи відсутні докази того ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , зазначив що ОСОБА_1 є матір`ю одиначкою, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, з підстав, викладених у письмовому клопотанні (а.с.139-153).

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_3 , в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене правопорушення. Пояснила, що булінг ОСОБА_7 її доньки розпочався у початкових класах то продовжувався до моменту подачі заяви в поліцію. Неодноразово протягом тривалого часу безрезультатно усно зверталася до класних керівників та мами ОСОБА_8 з проханням вплинути на її поведінку. Вважає, що ОСОБА_8 необхідно дати зрозуміти що її вчинки мають неправомірний характер і тягнуть за собою відповідальність. Зазначила, що порушені конституційні та законні права її дитини.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, та її представника, законного представника малолітньої потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

У п. 4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом МОН України від 28 грудня 2019 №1646 «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Тобто, типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП доведена наданими в справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №136790 від 26.02.2025; відеозаписом до протоколу (а.с. 2); заявами ОСОБА_3 від 17.02.2025 року та від 21.02.2025 року (а.с.3-5, 9); протоколом №6.1 засідання комісії з розгляду випадків боулінгу (цькування) Чернігівської гімназії №35 від 26.02.2025, зі змісту якого вбачається, що було опитано 22 дитини стосовно фактів 4 подій. Діти вказали, що ОСОБА_8 активна, дещо агресивна дівчинка, яка має ознаки лідера. По відношенню до ОСОБА_9 поводить себе некоректно і зовсім не дружелюбно: кривляє, ображає, виражається нецензурною лексикою. Один з учнів зазначив, що вона комунікативна дівчинка, але допускає образливі жарти, ображає ОСОБА_9 . Учні 7-Г касу вказують, що ОСОБА_9 спокійна дитина, яка не провокує агресивні дії ні в кого (а.с. 16-17); письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_5 , яка опитана у присутності матері від 24.02.2025, яка зазначила, що 14.02.2025 року на уроці інформатики ОСОБА_8 її зганяла з робочого місця (комп`ютера) та ображала нецензурними словами, казала, що вона їй має поклонятись. 21.01.2025 року на уроці фізкультури, коли вона сиділа на стільці, ОСОБА_8 стала до неї впритул, що вона не могла ані піднятись, ані пройти. Потім вдарила ОСОБА_8 вдарила її ногою по нозі, після чого попросила іншого хлопчика з нею розібратись. 17.01.2025 року в актовому залі ОСОБА_8 скинула її речі зі стільця на підлогу. Зазначила, що відчувала образу та страх (а.с. 18), аналогічні пояснення надала законний представник малолітньої ОСОБА_10 в своїх письмових поясненнях та в судовому засіданні; письмовими поясненнями малолітньої ОСОБА_4 , яка опитана у присутності матері від 24.02.2025, яка зазначила, що 14.02.2025 на уроці інформатики вона неодноразово просила ОСОБА_9 пересісти з робочого місця (комп`ютера), оскільки там була її пошта, однак вона не пересіла, обізвала її «тупой» за що може вибачитись, а потім пересіла на інше місце. Стосовно події, яка трапилась 21.01.2025 року на уроці фізкультури нічого повідомити не може, оскільки не пам`ятає. 17.01.2025 року в актовій залі біля ОСОБА_9 було одне вільне місце, на якому лежала куртка, повернулась до ОСОБА_9 і попросила по двинути свою курточку, ми поклали свої рюкзаки (а.с. 19); характеристиками класного керівника від 20.02.2025 року стосовно учениць 7-г класу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 47, 48).

При визначенні виду стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, а також особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, майновий та сімейний стан, кількість інкримінованих епізодів і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.173-4,247,251,280,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн (ГУК у м. Черніг.обл/тг м. Чернігів/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0025739, КБКД: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: Ю. К. Овсієнко