Справа № 357/794/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого авіаційним техніком Національної гвардії України, військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: дані відсутні,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07 січня 2025 року о 20 годині 58 хвилин, ОСОБА_1 в Київській області, м. Біла Церква по вул. Молодіжна, 20, керував транспортним засобом «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 7510, ARND-0046, тест № 715, результат 1.73% проміле. Також водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі у лікаря нарколога, нащо водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 07.01.2025 року він не керував транспортним засобом і працівники поліції його не зупиняли. Його автомобіль стояв припаркований біля гаражів, він сидів в автомобілі та слухав музику і до нього під`їхали працівники поліції, які повідомили йому, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо він погодився та пройшов огляд. Після чого працівники поліції повідомили йому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим він був не згоден, так як не керував транспортним засобом. Крім того, він не погоджувався з результатами Драгеру, але працівники поліції не пропонували йому проїхати до медичного огляду для проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Чому він працівникам поліції сказав, що хотів перепаркувати автомобіль він не знає, так як військовий, має контузії.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сова В.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 07.01.2025 року о 20 годині 58 хвилин в м. Біла Церква по вул. Молодіжна 20, ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, у тому числі автомобілем Peugeot407, не керував. Відповідно до п. 1.10 ПДР «водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі». Враховуючи, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, поліцейські його не зупиняли, виходячи з п. 1.10 Правил дорожнього руху він не був водієм, а тому відповідно до п 2.5 ПДР не зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що згідно протоколу ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, в його діях відсутні порушення п. 2.9а ПДР та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, адміністративні матеріали містять докази порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у тому числі поліцейськими проігноровано норму, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Оскільки ОСОБА_1 на місці не визнавав результат приладу, то поліцейський мав запропонувати йому прослідувати на освідування до найближчого медичного закладу. Відповідно до наявного відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що після того, як ОСОБА_1 повідомив, що не погоджується з результатами газоаналізатора з боку працівників поліції взагалі не послідувало пропозиції ОСОБА_1 прослідувати з ними до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а тому наявні очевидні підстави вважати результат приладу Драгер не дійсним. Вважає, що матеріали справи свідчать про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду, оскільки відеозаписи долучені до протоколу відображають, що автомобіль ОСОБА_1 стоїть припаркований біля гаражів. Також, ОСОБА_1 не був згоден з результатом проведеного поліцейським огляду на місці, а відтак останній підлягав направленню та доставці для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, чого не було здійснено працівниками поліції в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, п.6,7 Порядку та п.7 розділу І Інструкції. У відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного поліцейським на місці за допомогою спеціального технічного засобу слід вважати недійсними, оскільки було порушено процедуру проведення огляду, а відтак вони є недопустимим доказом у справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитана в судовому засіданні сержант поліції ОСОБА_2 , яка виписувала направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснила, що 07.01.2025 року під час патрулювання їм надійшов виклик та орієнтування, що за кермом автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває водій в нетверезому стані. Даного водія було розшукано та зупинено за допомогою проблискових маячків, за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, нащо водій погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд, результат 1.73% проміле, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснила, що ОСОБА_1 пропонував працівникам неправомірну вигоду в зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. З переглянутого диску з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, крім іншого убачається, що працівники поліції зупинилися біля автомобіля, який стояв біля гаражів. Також, убачається, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з результатами огляду, вказує, що не довіряє приладу Драгер, однак останньому не було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а навпаки запропоновано підписати напраявлення, що останній до медичного закладу не доставлявся, однак ОСОБА_1 відмовився підписати вказані документи, оскільки не погоджувався з результом огляду. Після переглянутого диску з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 не погоджувався з рузультатами огляду і вони б мали доставити його до медичного закладу, чого зроблено не було.

Допитаний в судовому засіданні молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що під час патрулювання їм надійшов виклик та орієнтування, що за кермом автомобіля «Peugeot 407», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебуває водій в нетверезому стані. Даного водія було розшукано та зупинено за допомогою проблискових маячків, за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, нащо водій спочатку відмовлявся, а потім погодився, пройшов огляд, результат 1.73% проміле, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З переглянутого диску з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, крім іншого убачається, що працівники поліції зупинилися біля автомобіля, який стояв біля гаражів. Також, убачається, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з результатами огляду, вказує, що не довіряє приладу Драгер, однак останньому не було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а навпаки запропоновано підписати напраявлення, що останній до медичного закладу не доставлявся, однак ОСОБА_1 відмовився підписати вказані документи, оскільки не погоджувався з результом огляду. Після переглянутого диску з відеозаписами з нагрудної камери ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 не погоджувався з рузультатами огляду і вони б мали доставити його до медичного закладу, чого зроблено не було. Також не міг повідомити, чому на відеозаписі відсутній факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В судовому засіданні досліджено надані представником ОСОБА_1 захисником ОСОБА_5 копію посвідчення УДБ, витяг з наказу № 372 від 13.12.2024 року, медичну характеристику, витяг з наказу № 58 від 21.02.2023 року.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , позицію захисника Сови В.А., пояснення працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07.01.2025 року, висновок газоаналізатора Алкотест 7510, тест №715, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1.73% проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, копії протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 178 КУпАП, ст. 173, ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , копію протоколу про адміністративне затримання, рапорт працівника поліції, а також надані докази стороною захисту, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Алкотест, з результатом огляду був не згоден, однак працівники поліції не доставили останнього до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Крім того, після переглянутого відеозапису, допитані в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснили, ОСОБА_1 повідомив, що не погоджується з результатами огляду на стан сп`яніння, однак до медичного закладу його не доставили.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що відповідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Варто зазначити, що кримінальним обвинуваченням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам встановлено, що досліджені судом докази, які наявні матеріалах справи, не підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки останній не був згодний з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу і мав би бути доставлений до медичного закладу для проходження такого огляду, чого зроблено не було, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО