Справа №766/4088/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про військові адміністративне правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Основа Березівського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , командира 2 відділення берегової оборони 3 взводу берегової оборони 1 роти берегової оборони 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержант -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 03.03.2025 близько 17:00 години, знаходячись в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду під час виконання військового обов`язку, був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 09.03.2025 близько 17:30 години, знаходячись в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду під час виконання військового обов`язку, був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП як відмова військовослужбовців від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.

У судові засідання, призначені на 21.03.2025 та 31.03.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлень, а також розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

Так вина ОСОБА_1 підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №6 від 04.03.2025, який містить відомості, щодо дати, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, а також відомості про свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

- актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 03.03.2025, за змістом якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких зазначали, що 03.03.2025 близько 17:00 години штаб-сержант ОСОБА_1 був виявлений у зоні виконання бойового завдання підрозділу в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився;

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №12 від 10.03.2025, який містить відомості, щодо дати, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, а також відомості про свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності яких було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

- актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 09.03.2025, за змістом якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в яких зазначали, що 09.03.2025 близько 17:30 години штаб-сержант ОСОБА_1 був виявлений у зоні виконання бойового завдання підрозділу в АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився;

- військовим квитком на ім?я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 .

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який востаннє продовжено Законом №4220-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», строком з 05:30 години 08.02.2025 на 90 діб, до 9 травня 2025 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 266-1 КУпАП). Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 266-1 КУпАП).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2023 №32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 8 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду (п. 11 Порядку).

З урахуванням викладеного, оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, який відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які було вчинено в умовах особливого періоду.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинено декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. ст. 38, 247 КУпАП, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах визначених санкцією статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Однак, в силу п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 172-20, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач-ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959517 Банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА