Справа № 747/32/25 Головуючий у 1 інстанції Тіщенко Л. В.
Провадження № 33/4823/274/25
Категорія - ч.3 ст.154 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.154 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2550 грн, з конфіскацією собаки породи лайка, яка належить йому.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 01 січня 2025 року в 10 год 30 хв ОСОБА_1 не вжив заходів щодо належного утримання свого собаки породи «лайка», який забіг до господарства сусіда ОСОБА_2 та покусав його, спричинивши тілесні ушкодження, чим було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч.5 ст. 3 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП.

Крім того, в цей же день і час ОСОБА_1 не вжив заходів щодо належного утримання свого собаки породи «лайка», який забіг до господарства сусіда та задушив двох курок ОСОБА_3 , чим було завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч.5 ст. 3 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та порушенням його права на захист. На думку апелянта, судом першої інстанції було неправильно сформовано фактичні обставини по справі, адже задушення собакою курей та укуси гр. ОСОБА_2 трапились в межах одного правопорушення. ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_4 , вони ведуть спільне господарство і мають одне подвір`я, тобто проживають однією сім`єю. Вказує на відсутність по справі будь-яких відомостей від потерпілих осіб про завдання шкоди та про наявність тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , а тому вважає, що судом безпідставно застосовано санкцію у виді конфіскації собаки. Зазначає, що поліцейськими було істотно порушено право на захист, не роз`яснено право на правову допомогу, адже залучений фахівець в галузі права зафіксував би протиправність складання другого протоколу за однією і тією ж статтею, що призвело до повторності, проте, су в порушення ст. 278 КУпАП не перевірив обґрунтованість оформлення протоколів про адміністративні правопорушення.

У засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою, апеляційний суд розглянув справу у відсутності особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правила утримання собак, котів і хижих тварин громадянами, підприємствами, установами та організаціями, розробляються відповідно до вимог Законів України «Про захист тварин від жорстокого поводження», «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про ветеринарну медицину», «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про благоустрій у населених пунктах», Методичних рекомендацій з розроблення правил утримання домашніх тварин у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 02.06.2009 № 264, та затверджуються рішенням відповідної міської ради.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 стаття 154 КУпАП була доповнена частиною третьою, якою визначено, що дії, передбачені ч. 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст. 29 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме ст. 41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Що стосується ч. 3 ст. 154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, але у разі, якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Статтею 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» установлені основні принципи захисту тварин від жорстокого поводження, а саме поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах, як забезпечення утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Як зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №184710 та ВАД №588363 від 01.01.2025, 01 січня 2025 року, о 10 год 30 хв, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо належного утримання свого собаки породи «лайка», який забіг до господарства сусіда ОСОБА_2 та покусав його, спричинивши тілесні ушкодження, чим було завдано матеріальних збитків. Крім того, в цей же день і час ОСОБА_1 не вжив заходів щодо належного утримання свого собаки породи «лайка», який забіг до господарства сусіда та задушив двох курок ОСОБА_3 , чим було завдано матеріальних збитків.

Згідно вказаних протоколів, ОСОБА_1 власноруч їх підписав та по суті порушення додав, що його собака забігла до сусіда та вкусила його, а також задушила двох курей (а.с.2,18).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтвердив у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 , свою вину у вчинених діяннях визнав, у скоєному щиро розкаявся, пояснював, що його собака не агресивний, але коли із сусідами стався конфлікт з приводу курей, то він накинувся на сусіда в його захист і покусав.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 01.01.2025, близько 10 год. він перебував у будинку та почув, що голосно кричить курка. Вийшовши з будинку побачив, що собака породи лайка, яка належить ОСОБА_1 , загризла курку, що належить його матері. Побачивши це, він почав голосно кликати сусіда, який відразу прибіг до їх господарства та почав забирати свою собаку, але з цього приводу між ними стався конфлікт, під час якого собака укусила його за обидві ноги, спричинивши тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він звертався до Талалаївської лікарні для отримання медичної допомоги, що підтверджується довідкою з медичної установи (а.с. 3,6).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 01.01.2025 вбачається, що 01.01.2025, близько 10:25 год, до неї зателефонував її син ОСОБА_2 та повідомив, що на господарство забігла собака ОСОБА_1 та задушила двох її курей та покусала його. Прибувши додому побачила, що за будинком лежали її розірвані курки, які розірвані у присутності сина та сусіда. Сусід ОСОБА_1 також підтвердив слова сина, що це саме його собака покусала курей. (а.с. 19).

Таким чином, ОСОБА_1 як особа, яка здійснює догляд за собаками, повинен дотримуватись Правил, у зв`язку з чим несе відповідальність за їх дії та повинен вигулювати собак виключно на короткому повідку та в наморднику і запобігати можливості самовільного залишення собаками території подвір`я.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, оскільки він не вжив заходів щодо належного утримання собаки, що спричинило тілесні ушкодження та заподіяння матеріальних збитків, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.154 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай