Номер провадження: 33/813/834/25
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Петрушко Ірини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,6 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153047 від 18.10.2024 р. 18 жовтня 2024 року, о 00 годині 56 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Артура Савельєва (Черняховського) 15 у м. Одеса, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в законному порядку в найбільшому медичному закладі водій відмовився., чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що сторона захисту категорично не згодна із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим вважають, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, був готовий проїхати до медичного закладу, однак не хотів залишати автомобіль, так як в ньому знаходилась бойова зброя, а також останній пояснював, що він знаходиться при виконанні службових обов`язків. ОСОБА_1 повідомляв, що будь-яких алкогольних напоїв, наркотичних засобів, лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції він не вживав. Також ОСОБА_1 повідомив, що за необхідності готовий пройти необхідний огляд на стан сп`яніння на місці, чи проїхати до медичного закладу.

Зазначали, що ні протокол, ні наявний відеозапис не містить відомостей про зазначення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, що було б підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Вважали, що поліцейськими не роз`яснювалось прав та обов`язків ОСОБА_1 , а також наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому вважав що судом першої інстанції надано помилкової правової оцінки тому, що останній не заперечував своєї незгоди з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням.

Також зазначали, що до матеріалів справи долучено висновок результатів медичого огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2024 року, за проведенням якого ОСОБА_1 звернувся 18.10.2024 о 01:30 хв до КНП «ООМЦПЗ» ООР та відповідно відібрано зразки для проведення такого дослідження.

Посилання суду першої інстанції на те, що на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, через що не прийнято долучений висновок про відсутність будь-якого сп`яніння, таким що не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції

Вважали, що співробітники патрульної поліції діяли упереджено поводячи себе провокативно, зухвало, з перевищенням наданих повноважень. Підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння виникла у патрульних поліцейських не одразу, а тільки після виникнення конфлікту з ОСОБА_1 , як штучний засіб незаконного впливу на останнього. За таких обставин, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Оформлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 поліцейськими відбулось з грубим порушенням порядку складання протоколу та подальшого викладення фактів в ньому. Поліцейськими порушені вимоги ст. 266 КУпАП та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення захисника Петрушко І.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153047 від 18.10.2024 р., довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія від 18.10.2024 р., згідно з якого ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії В, В1, С; довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 18.10.2024 р., згідно з якої ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2024 р. та відео з місця пригоди, долученого до матеріалів справи.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153047 від 18.10.2024 р. 18 жовтня 2024 року, о 00 годині 56 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Артура Савельєва (Черняховського) 15 у м. Одеса, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в законному порядку в найближчому медичному закладі водій відмовився., чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою даної категорії справ є саме встановлення факту керування особою транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в якості додатків до протоколу було долучено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції 471009, 470618 котрі в свою чергу, повинні повністю фіксувати та в подальшому відтворювати події, що відбувалися в день складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням останнього та закінчуючи складення відповідного протоколу, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На вказані матеріали справи, а саме долучені відеозаписи, в свою чергу, посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, як на підтвердження та доведення факту наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучені до матеріалів справи диски, апеляційний судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції здійснюють перевірку документів останнього та в подальшому фіксує пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду та складення відповідних адміністративних матеріалів. Проте, ні самого моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні безпосередньо фіксування керування даним транспортним засобом зазначений відеозапис, на яких посилається суд першої інстанції, не містить. Суд апеляційної інстанції критично ставиться до пояснень особи відносно якої складено протокол щодо не перебування за кермом транспортного засобу в день складення протоколу так як інші пояснення свідчать про протилежне. Відеозапис який не включений до протоколу про адміністративне правопорушення без зазначення часу фіксування не може бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування.

Також з дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що перебуває на службі, керує службовим автомобілем, в якому наявне військове майно та зброя та через це не може покинути транспортний засіб серед міста. Крім цього ОСОБА_1 повідомив, що поліцейським необхідно викликати ВСП, та при пропозиції поліцейських на ознайомлення з копією протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також повідомив, що чекає на ВСП.

Апеляційним судом за дослідженими матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції долучено копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003185 складений о 01:30 18 жовтня 2024 року, заповнений 22 жовтня 2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 не виявлено стану жодного сп`яніння а також перебуванням під дією лікарських засобів. Враховуючи наявний доказ суд вважає що він отриманий своєчасно та в передбаченому законом порядку та спростовує позицію суду першої інстанції щодо явних ознак наркотичного спяніння ОСОБА_1 ..

До матеріалів справи також долучено копії військового квитка ОСОБА_1 , згідно якого містяться відомості про закріплення за ним табельної зброї (а.с.21)

Тому, враховуючи, що апелянтом спростовується саме факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, відсутність інших доказів та показань сторони обвинувачення та ухилення від підтримання державного обвинувачення, позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протокол вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Апеляційний суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Отже, з метою перевірки доводів апеляції щодо встановлення факту керування особи транспортним засобом, та відповідності складеного протоколу до вимог Інструкції, апеляційним судом було вжиті усі можливі заходи щодо усунення наявних суперечностей і перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте наявними у матеріалах справи доказами наданими стороною захисту спростовано наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Оцінюючи інші докази, які судом покладені в основу оскаржуваного судового рішення наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та направлення, апеляційний суд дійшов висновку, що дані докази складені працівниками поліції і інших доказів в підтвердження викладених в протоколі обставин щодо керування т.з. до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Тобто, будь - яких об`єктивних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння 18 жовтня 2024 року о 00 год. 56 хв. в м. Одесі по вул. вул. Артура Савельєва (Черняховського) 15, матеріали справи не містять.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 як водія відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Крім того матеріали справи не містять доказів повідомлення працівниками патрульної поліції ВСП щодо виявленого порушення, що порушує права ОСОБА_1 . Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Зазначені обставини додатково свідчать про те, що суд першої інстанції поверхово і без наявності належних об`єктивних доказів визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що письмові докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколі та встановлених судом, оскільки сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відеозапис, який суд визнав належним та допустимим не містить факту керування, не можуть бути безумовним доказом вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколі та в оскаржуваній постанові суду.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Петрушко Ірини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 31 березня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький