Номер провадження: 33/813/732/25
Номер справи місцевого суду: 492/1696/24
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кочурова Андрія Олександровича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Кочурова Андрія Олександровича

на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року

встановив:

Постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 грудня 2024 року о 00:08 год

ОСОБА_1 по вул. Трудова у м. Арциз Болградського району Одеської області, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Transporter", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме "Драгер", тест від 01 грудня 2024 року, відповідно до якого в організмі ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 0,44 ‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Кочуров А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належної правої оцінки тому, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та безпідставно не врахував пояснення, надані в судовому засіданні свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили те, що ОСОБА_1 не керував вказаним вище автомобілем. Також суд не надав оцінки тому, що на одному з відеозаписів, поліцейський перепитував у присутніх хто ж саме був за кермом транспортного засобу та належним чином не переконався в особі водія. Відеозаписи не є належними доказами у справі, оскільки час, який зазначений на них, відрізняється від того часу, що був вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення. Поліцейський, що складав протокол не назвав свою посаду та звання, причину зупинки автомобіля також не повідомив. Наведене формулювання суті адміністративного правопорушення створює умови двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення. Крім цього, суд за допомогою належних доказів не перевірив чи відповідають надані відеозаписи тому пристрою, що зазначений у протоколі та чи дотримано поліцейськими процедуру та порядок відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, правилам складання протоколу саме в такому випадку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Кочуров А.О. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Кочурова А.О. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9а Правил дорожнього руху підтверджується доказами, що надані правоохоронцями.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року (далі-Правил), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно п. 7 розділу I Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, а також інші документи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185990 від 01 грудня 2024 року, поліцейськими зазначено, що: «01 грудня 2024 року о 00:08 год в м. Арциз, по вул. Трудова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810». Результат: 0,44 проміле. Тест №01993. З результатом не погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР.

У графі до «протоколу додаються» поліцейським зазначено: направлення «водія для проведення огляду на стан сп`яніння, висновок про результати огляду на стан сп`яніння, інші матеріли справи, акт огляду на стан сп`яніння, DVD диск ».

Від підписання вказаного протоколу ОСОБА_1 відмовився.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі з результатами згоден, відсутній підпис ОСОБА_1 (а.с.3).

Також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, отриманих на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (а.с. 4).

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 погодився на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами проходження огляду у вказаний вище спосіб, технічний засіб зафіксував показники 0,44% проміле алкоголю в крові, проте з такими результатами ОСОБА_1 не погодився, після чого його було доставлено правоохоронцями до закладу охорони здоров`я. Однак, прибувши безпосередньо до медичного закладу, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, встановивши, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки, які отримані за результатами використання спеціального технічного засобу та відмовився від проходження такого огляду у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, поліцейський на виконання вимог закону, мав скласти протокол відносно ОСОБА_1 за відмову останнього як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, зазначивши ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що передбачено пунктом 8 Порядку.

У такому разі, правоохоронці мали б кваліфікувати дії ОСОБА_1 , як порушення ним вимог п. 2.5 ПДР, а не п. 2.9 а ПДР, як зазначено у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Невиконання правоохоронцями вимог закону щодо дотримання визначеного законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 , свідчить про наявність правових підстав для визнання такого огляду недійсним, з огляду на положення ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Водночас апеляційний суд зауважує, що згідно з положеннями частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" ("Malafeyeva v russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти росії" ("Karelin v. russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Зважаючи на те, що проведений поліцейським огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в силу вимог закону вважається недійсним, а докази здобуті у зв`язку з його проведенням недопустимими, а інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення матеріали справи не містять, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, тому вказані вище висновки судді першої інстанції є помилковими.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а оскаржувану постанову Арцизького районного суду Одеської області від 12 лютого 2025 рокускасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Кочурова Андрія Олександровичазадовольнити.

Постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 12 лютого 2025 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко