Номер провадження: 33/813/837/25
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 158101 від 24.10.2024 року встановлено, що 24.10.2024 року о 17 год. 06 хв. в м. Одеса, вул. проспект Лесі Українки ( Гагаріна) 16/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не надала перевагу в русі транспортному засобу оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, та допустила з ним зіткнення. при дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.6, 3.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 27.12.2024 року, захисник ОСОБА_1 адвокат Сафронюк Павло Віталійович подав до суду апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.02.2025 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року - відмовлено. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернуто особі, яка її подала. При цьому роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

11 лютого 2025 року на електронну пошту подано адвокатом Сафронюком П.В. апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року, в якій викладено прохання поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП (а.с.54-66).

Постановою Одеського апеляційного суду від 26.02.2025 року апеляційну скаргу за вхідним №12250/25 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року в справі №522/19582/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - повернуто особі, яка її подала.

В обґрунтування якої зазначено, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає прийняття до провадження повторно поданої апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції за наявності чинної постанови апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Короткий зміст апеляційної скарги

07 березня 2025 року адвокат Сафронюк П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 в третє подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просив скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси та ухвали нову, якою ОСОБА_1 визнати невинною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою, заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що оскаржуване рішення судом першої інстанції стороні захисту не надсилалось та не вручалось, а вказана апеляційна скарга надсилалась на електронну адресу суду першої інстанції 29.11.2024 року, проте працівниками канцелярії Приморського районного суду м. Одеси 27.12.2024 року було усно повідомлено захисника, що направлена апеляційна скарга 29.11.2024 року не надійшла, та не була зареєстрована. 27.12.2024 року перебуваючи в приміщенні канцелярії Приморського районного суду за допомогою власного компьютера було переслано раніше подану апеляційну скаргу на адресу Приморського районного суду при чому апеляційна скарга була направлена без додатків та одразу була отримана судом. Однак слід зазначити, що з врахуванням наведених обставин апеляційна скарга була складена та підписана 29.11.2024 року, однак фактично з технічних причин надійшла на адресу Приморського районного суду м. Одеси лише 27.12.2024 року, у зв?язку з чим слід вважати, що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. 27.12.2024 року на електронну адресу Приморського районного суду м. Одеси було також направлено адвокатський запит з метою встановлення технічних причин, з яких апеляційна скарга не була отримана судом 29.11.2024 року, у відповідь на адвокатський запит суд повідомив про технічні причини неотримання апеляційної скарги, у зв?язку з відключенням світла. Постановою Одеського Апеляційного суду у складі судді Таварткіладзе О.М. від 07.02.2025 року було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, та повернуто апеляційну скаргу, при чому в передостанньому абзаці мотивувальної частини зазначеної постанови зазначено про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 11.02.2025 року було знову подано апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси по справі 522/19582/24 від 25.11.2024 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Постановою Одеського Апеляційного суду у складі судді Вадовська Л.М. від 26.02.2025 року апеляційну скаргу адвоката Сафронюка ПI.В. повернуто заявнику з посиланням на те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає прийняття до провадження повторно поданої апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції за наявності чинної постанови апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. В той же час за своєю суттю постанова Одеського апеляційного суду від 07.02.2025 року у складі судді Таварткіладзе О.М. та постанова Одеського апеляційного суду від 26.02.2025 року у складі судді Вадовська Л.М за своїм змістом суперечать одна одній, при чому хочу звернути увагу суду на той факт, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не було розглянуто належним чином, оскільки такий розгляд відбувався без сповіщення і участі захисника, а також судом здійснювався збір додаткових доказів, які в подальшому були використані як підстава для відмови в поновлення строку на апеляційне оскарження, що свідчить про порушення права на захист.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначали, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права , так як фактично судове засідання не було проведено та не здійснювалось будь-яких дій спрямованих на встановлення обставин справи та перевірки доказів.

Крім того зазначали, що в порушення ст.268 КУпАП справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, через те, що розгляд справи був призначений та відбувався 25.11.2024 року о 10:00, при чому в цей час діяло попередження ДСНС про Повітряну тривогу у м. Одеса, а саме з 09:34, до 10:38, що унеможливило прибуття ОСОБА_1 в судове засідання в призначений час, та позбавило можливість подати в суді свої заперечення та докази.

Щодо порушення норм матеріального права та допущення неповноти судового розгляду, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 нібито не надала перевагу в русі автомобілю ДСНС, який рухався з ввімкненим проблисковим маячком, внаслідок чого відбулось зіткнення, однак такі відомості не відповідають дійсності, оскільки на момент зіткнення автомобіль BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 перебував у статичному стані, в свою чергу автомобіль оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.7.3. НОМЕР_2 зупинився перед виконанням повороту праворуч, після чого розпочав рух і допустив зіткнення з автомобілем ВМ 528, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене вважали, що саме внаслідок порушення п.п. 10.1,10.4, 2.3Б та 13.1 ПДР України водій автомобілю оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 було допущено зіткнення автомобілей.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Приморського районного суду міста Одеси була постановлена 25 листопада 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та її адвоката Сафронюка П.В.. Копію оскаржуваної постанови ні ОСОБА_1 ні її представнику не надсилались, та враховуючи інші поважні причини викладені в клопотанні про поновлення строку, які сталися внаслідок технічних неполадок пов`язаних із неотриманням судом першої інстанції 29.11.2024 року апеляційної скарги з огляду на наступне.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити Сафронюку П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 158101 від 24.10.2024 року, схему місця ДТП, письмові пояснення учасником дорожньо-транспортної пригоди..

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 2.6 та 3.2 ПДР України.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, зі змісту протоколу серії ЕПР1№ 158101 від 24.10.2024 року, вбачається, що 24.10.2024 року о 17 год. 06 хв. в м. Одеса, вул. проспект Лесі Українки ( Гагаріна) 16/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не надала перевагу в русі транспортному засобу оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, та допустила з ним зіткнення. при дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Даними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.6, 3.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

.

Відповідно до вимог п. 2.6 ПДР України , за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Відповідно до п. 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Відповідно до пояснень наданих ОСОБА_2 , який зазначає, що 24.10.2024 приблизно о 16:30 годині рухався на службовому автомобілі Мерседес ВН 271 Е повертаючи з проспекту Лесі Українки на вул. Середньофонтанську з увімкненими проблисковими синіми маячками та зупинився перед вул. Середньофонтанською , щоб пропустити автомобілі які рухались з вул. Краснова, переконавшись відновив рух в своїй смузі руху та почув удар у праву бічну частину керованого їм автомобіля.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 встановлено, що остання рухалась по пр. Лесі України, при виконанні маневру повороту праворуч на вул. Середньофонтанську паралельно із нею рухався автомобіль ДСНС. Вона рухалась в єдиній полосі, яка веде на вул. Середньофонтанську, в той час як автомобіль ДСНС був за межами вказаної смуги руху, на завершенні маневру виїзду праворуч на вул. Середньофонтанську автомобіль ДСНС змінив траєкторію руху у її бік у зв`язку з чим було допущено зіткнення.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно своєчасно не надала переваги у русі транспортному засобу ДСНС, що рухався з увімкненими спеціальними світловими сигнальними пристроями.

Твердження апелянта, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права , так як фактично судове засідання не було проведено та не здійснювалось будь-яких дій спрямованих на встановлення обставин справи та перевірки доказів, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується її власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, а також довідкою про доставку смс-сповіщення за допомогою додатку «Viber», а також пояснення в апеляційній скарзі, що в день судового засідання сторона захисту прибула у визначений час до суду першої інстанції, але ж з причин не залежних від них судом розглянуто справу без їх участі, що в сукупності підтверджує, що сторона захисту була обізнана про розгляд даної адміністративної справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що в порушення ст.268 КУпАП справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що унеможливило прибуття ОСОБА_1 в судове засідання в призначений час, та позбавило можливість подати в суді свої заперечення та докази, апеляційний суд зазначає, що такі доводи є необґрунтованими з огляду на те, що остання була обізнана про наявність даної справи, яку було передано на розгляд Приморського районного суду м. Одеси з моменту складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з 24.10.2024 року, але ж доказів в обґрунтування неможливості подання клопотань, заяв, щодо обґрунтування її заперечень та доказів невинуватості до судового засідання за матеріалами справи не встановлено, враховуючи, що у остання не була позбавлена можливості на протязі одного місяця звернутись із відповідними запереченнями та доказами до суду першої інстанції. Крім того в апеляційній інстанції (а.с.83) жодних клопотань про витребування доказів або проведення досліджень не заявлено.

Доводи апеляційної скарги, що на момент зіткнення автомобіль BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 перебував у статичному стані, в свою чергу автомобіль оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.7.3. НОМЕР_2 зупинившись перед виконанням повороту праворуч, після чого розпочав рух і допустив зіткнення з автомобілем ВМ 528, д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд вважає не слушними, адже виходячи з матеріалів справи та письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що остання керуючи BMW 528, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснюючи маневр повороту праворуч в бік вул. Середньофонтанської в момент зіткнення із оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.7.3. НОМЕР_2 , знаходилась у русі.

Щодо доводів апеляційної скарги, що саме внаслідок порушення п.п. 10.1,10.4, 2.3Б та 13.1 ПДР України водій автомобілю оперативно-рятувальної служби ДСНС Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 було допущено зіткнення автомобілей, апеляційний суд зазначає, що стороною захисту належними та допустимими доказами не доведено таких доводів, також клопотань щодо проведення судових експертиз, витребування інформації стороною захисту ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду не заявлялось, а тому такі доводи за своїм характером є лише припущеннями.

Апеляційний суд під час апеляційного перегляду справи встановив факт відсутності обставин для скасування оскаржуваної постанови.

Інших переконливих доводів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи власноручно підписані пояснення ОСОБА_1 та інші матеріали справи, апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Сафронюка Павла Віталійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 року - задовольнити.

Поновити адвокату Сафронюку Павлу Віталійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2024 року -залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 31 березня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький