Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

27 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/4967/24

Провадження № 33/4815/321/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 05.03.2025 року подав апеляційну скаргу, з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_1 вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він визнав свою вину повністю, однак фактично судового розгляду проведено не було. Зазначає, що коли він з`явився до суду йому вручили реквізити для сплати штрафу і сказали заплатити штраф. Жодних роз`ясень щодо права, строку та порядку оскарження постанови йому не було роз`яснино. Копія постанови йому не направлялася та була ним отримана наручно лише 25.02.2025 року. З цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена 23.10.2024 року. В судовому засіданні 23.10.2024 року ОСОБА_1 був присутній, свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, судом проголошено повний текст постанови та роз`яснено ОСОБА_1 , що постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення (а.с. 12).

23.10.2024 року, у день винесення постанови, ОСОБА_1 надано суду дві квитанції про сплату штрафу в розмірі 340 грн. (квитанція № 0.0..1 від 23.10.2024р.) та про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн. (квитанція № 0.0..1 від 23.10.2024р.). Вказані квитанції містяться в матеріалах справи а.с. 13, 14.

Десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду з дня винесення постанови суду (23.10.2024 року) закінчився 02.11.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 05.03.2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку, з дня проголошення постанови суду в судовому засіданні Рівненського районного суду 23.10.2024 року, під час проголошення якої ОСОБА_1 був присутній. Також ОСОБА_1 у день винесення постанови (23.10.2024 року) було сплачено застосоване до нього судом адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. та судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Наведені в клопотанні про поновлення строку причини його пропуску, суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала тільки від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб`єктивний характер.

Суд вважає, що у ОСОБА_1 була наявна можливість звернутися з апеляційною скаргою у строки встановлені КУпАП, враховуючи, що він був обізнаний про результат розгляду справи, оскільки був присутній під час проголошення постанови суду, що також підтверджується наданими ОСОБА_1 квитанціями про сплату штрафу та судового збору (а.с. 13, 14).

Сам по собі факт не отримання копії повного тексту постанови в день її проголошення, враховуючи присутність особи в судовому засіданні, не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про отримання копії постанови суду лише - 22.02.2025 року (а.с. 17), тобто через чотири місяці, з дня винесення постанови суду, при проголошенні якої ОСОБА_1 був присутній.

Будь-яких інших доводів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 не зазначено та відповідних доказів ним не надано.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доказів існування перешкод для подання апеляційної скарги, у визначений Законом строк, ОСОБА_1 не надано та поважних причин пропуску цього строку ним не зазначено.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

Виходячи з наведеного, оскільки апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції подано з пропуском встановленого частиною другою статті 294 КУпАП десятиденного строку, з дня прийняття постанови суду першої інстанції, при проголошенні якої ОСОБА_1 був присутній, суд апеляційної інстанції вважає, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено поважних причин його пропуску, а тому в його поновленні слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.