Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/182/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року селище Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №040157, 08 березня 2025 року близько 22 години 45 хв. в селищі Народичі на автомобільній дорозі сполученням смт.Народичі-м.Малин (2км) Коростенського району Житомирської області, водій транспортного засобу ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського Хильмана Сергія Володимировича згідно ст.34 ЗУ «Про національну поліцію» провести поверхневу перевірку його автомобіля та відчинити багажник, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалась у відмові або ігноруванні вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що пізно увечері 08.03.20205 на своєму автомобілі повертався додому в м.Овруч з м.Малин. Біля смт.Народичі був зупинений працівником прикордонної служби й на їхню вимогу пред`явив особисті документи. Після цього, останній запропонував відкрити кришку багажника, на що він пояснив, що вміст багажника можна оглянути і без відкриття його кришки, оскільки скло у ній не тоноване. Крім того, додав, що в такий пізній час, в темну пору доби, він не виходитиме з автомобіля, оскільки мав занепокоєння стосовно своєї безпеки з огляду також і на непоодинокі випадки, коли силоміць затримували військовозобов`язаних, які рухались на транспортних засобах, з метою доставки до ТЦК. Після цього, був викликаний працівник поліції, на вимогу якого відкрити кришку багажника, він також вказав зазначені вище причини, з яких не хотів виходити з автомобіля та відкрити кришку багажника, при цьому надав дозвіл поліцейському на її відкриття останнім. Жодної причини, яка б слугувала підставою для огляду його транспортного засобу та відкриття кришки багажника поліцейським повідомлено не було. З працівниками поліції та прикордонної служби вів себе чемно, будь-якої зухвалості не проявляв, жодної дії, яка б свідчила про злісну непокору поліцейському, не вчиняв, не відкривав кришку багажника з причини занепокоєння за свою безпеку в нічний час, а крім того надавав дозвіл поліцейському на самостійне відкриття ним кришки.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Відповідно до коментаря даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З вказаної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не вказано яке саме правопорушення вчинив останній, у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

При цьому в протоколі не уточнено підставу проводення поверхневої перевірки транспортного засобу, що передбачено статтею 34 Закону України «Про Національну поліцію» та абз.4 п.9 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян підчас забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 (далі - Порядок №1456), яка включає право уповноваженої особи вимагати відкриття кришки багажника.

Крім того, відповідно до п.20.1 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (далі - Порядок № 1455) заходи з контролю в`їзду/виїзду включають: на блокпостах: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар).

Однак, у цьому Порядку не передбачене право уповноваженої особи вимагати відкриття кришки багажника при огляді транспортного засобу.

До того ж, в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився відкрити кришку багажника після наполегливих, неодноразово повторних законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або ця відмова була виражена у зухвалій формі, що свідчило б про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Також, поведінка ОСОБА_1 з працівниками правоохоронних органів, зокрема пояснення останнім причини відмови власноручно відкрити кришку багажника та одночасно надання ним дозволу поліцейському на її відкриття свідчить більш про захист особою своїх прав, а не про злісну непокору та явну зневагу до поліцейського.

Ці обставини вказують на те, що інспектором поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Поліцейський РПП СПД №1 ВП №1 Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області Хильман С.А. потерпілий по справі, викликався в судове засідання, однак, не з`явився та не повідомив про причини неявки.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ст. 185 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому у ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України»,ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.185, п.1 ч.1 ст.247, 251, п.3 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст.303 КУпАП постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя: