ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2178/24 Номер провадження 33/814/356/25Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Гречки В.О.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гречки Віктора Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 22.06.2024, о 06:17 год., в м. Полтаві по вул. Панянка, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, за допомогою алкотестера Drager 7510, тест №358, результат 1,15%. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, захисник Гречка В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адмінправопорушення.

Зокрема вказує про безпідставність зупинки транспортного засобу, відсутність пропозиції проходження огляду в медичному закладі, після проходження огляду на місці.

Звертає увагу, що долучені відеозаписи розпочинаються через 30 хв. після зупинки та є фрагментарними, а отже є недопустимими доказами.

Посилається на підроблення підписів водія в акті огляду, роздруківці з газоаналізатора, в зв`язку з чим була подана заява до ТУ ДБР щодо внесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення за фактом підробки підпису.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №629324 від 22.06.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, з особистими поясненнями «керував не в стані алкогольного сп`яніння, а в стані залишкового вживання»,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 7510, тест №358, згідно якого станом на 06:52 год. 22.06.2024 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,15 %,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи запису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається о 06:17 год. зупинка автомобіля чорного кольору, з-за керма якого виходить водій, особу якого в подальшому встановлено як ОСОБА_1 .

В подальшому відеозапис продовжується на службові боді камери працівників поліції о 06:44 год., де працівник поліції пояснює свідкам необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

На пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, в зв`язку з підозрою щодо перебування водія в стані сп`яніння, ОСОБА_1 погодився на місці зупинки ТЗ.

Після продуття алкотестеру Драгер під відеозапис службової бодікамери та в присутності двох свідків, результат виявився позитивним 1,15%, будь-якої незгоди з яким водій не висловлював та не наполягав на необхідності пройти повторний огляду в медичному закладі.

Перевищення допустимої норми - 0,2 проміле майже в 6 разів стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно безпідставної зупинки транспортного засобу не можуть розглядатись як достатня правова підстава для скасування постанови та закриття провадження по справі.

З записів відеореєстратора службового авто вбачається загальна зупинка поліцейськими всіх ТЗ, що свідчить про профілактичне відпрацювання працівниками поліції порушень ПДР.

Звертає на себе увагу, що водій не висловлював жодних заперечень щодо безпідставності зупинки керованого ним ТЗ, вказані дії працівників поліції в визначеному законом порядку не оскаржував.

Посилання захисника на порушення проведення процедури огляду, яке, на думку апелянта, полягало в 4 разовому продутті водієм алкотестеру, що могло вплинути на результат огляду, відсутність роз`яснення проходження огляду в медичному закладі, відсутність ознак алкогольного сп`яніння, не відсторонення водія від керування, апеляційний суд вважає за необхідне відхилити.

Так, у зв`язку з неправильною процедурою проходження огляду, яка виразилась в умисному застосуванні водієм переривчастого продуття алкотестеру, останній вимушений був 4 рази продувати алкотестер незважаючи на наполегливі роз`яснення поліцейським про правильність проходження огляду, а саме шляхом безперервного продуття. При цьому після кожного продуття проводилася перевірка приладу на алкоголь, що виключає хибний результат.

Стосовно не роз`яснення проходження повторного огляду в закладі охорони здоров`я, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ або в разі його незгоди з результатом огляду.

В даному випадку водій не висловлював незгоду з отриманим результатом, а тому в працівників поліції не було підстав для пропозиції проходження водієм повторного огляду в спеціалізованому закладі.

Відсутність ознак алкогольного сп`яніння, на чому акцентує увагу захисник, спростовується особистими поясненнями водія в протоколі стосовно керування «в стані залишкового вживання».

В зв`язку з виниклою ситуацією, поліцейським було викликано евакуатор, з метою транспортування ТЗ на штрафмайданчик, що спростовує доводи апеляційної скарги стосовно не відсторонення ОСОБА_1 від керування.

Що стосується неналежності як доказів долучених до справи відеозаписів з огляду на їх неповноту та фрагментарність, апеляційний суд вважає, що останні є належними доказами в розумінні ст. 266 КУпАП, містять весь перебіг подій, пов`язаних як з керуванням ТЗ, так і проходженням водієм процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто доводять факт наявності в діях водія головних складових адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП керування ТЗ та фіксацію на спеціальний технічний прилад процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гречки Віктора Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна