П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі: секретаря Цмур В.Р., прокурора Кизименко К.О., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із УСР в Закарпатській області ДСР НПУ відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 ., за ч. 1 ст. 172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/1350/25 провадження 3/308/987/25) та ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/1352/25 провадження №3/308/989/25).

За наведеного відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення №278 від 21.01.2025 року вбачається, що протокол складено відносно начальника відділу медичних та соціальних послуг Мукачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області Данч Мирослави Петрівни, яка будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту и) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 19.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно наказу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Закарпатській області від 21.03.2019 № 80-к, ОСОБА_1 , начальника відділу медичної реабілітації та соціальних послуг, переведено за її згодою на посаду начальника відділу медичних та соціальних послуг Мукачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області з 01.04.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов?язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 19.02.2024 о 19:12 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 проживає в Ужгородському районі, с. Минай, а тому ймовірне місце вчинення буде за місцем проживання. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 19.02.2024 о 19:16 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі щорічної декларації за 2022 рік, після визначеного законодавством терміну, тобто 19.02.2024.

Факт правопорушення підтверджується: скріншотом декларації з офіційного веб-сайту НАЗК, матеріалами НАЗК та іншими копіями документів згідно опису.

З протоколу про адміністративне правопорушення №28 від 21.01.2025 року вбачається, що протокол складено відносно начальника відділу медичних та соціальних послуг Мукачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області ОСОБА_1 , яка будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту и) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 19.02.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно наказу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Закарпатській області від 21.03.2019 № 80-к, ОСОБА_1 , начальника відділу медичної реабілітації та соціальних послуг, переведено за її згодою на посаду начальника відділу медичних та соціальних послуг Мукачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області з 01.04.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, лише 19.02.2024 о 19:12 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_1 проживає в Ужгородському районі, с. Минай, а тому ймовірне місце вчинення буде за місцем проживання. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 N? 5-рп/2015 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто визначає адміністративно-територіальну одиницю на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідальність за порушення ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 19.02.2024 о 19:12 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день подачі щорічної декларації за 2022 рік, після визначеного законодавством терміну, тобто 19.02.2024.

Факт правопорушення підтверджується: скріншотом декларації з офіційного веб-сайту НАЗК, матеріалами НАЗК та іншими копіями документів згідно опису.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, вказуючи що їй не було роз`яснено вчасно про необхідність подати такі декларації, коли було повідомлено в телефонному режимі про необхідність такої подачі, одразу нею було подані всі декларації.

Прокурор в судовому засіданні просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що згідно наказу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Закарпатській області від 21.03.2019 № 80-к, ОСОБА_1 , начальника відділу медичної реабілітації та соціальних послуг, переведено за її згодою на посаду начальника відділу медичних та соціальних послуг Мукачівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області з 01.04.2019.

ОСОБА_1 зобов?язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Окрім того, ОСОБА_1 зобов?язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 19.02.2024 о 19:16 год., тобто несвоєчасно.

При цьому, поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

Окрім того, з матеріалів справи, а саме з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, лише 19.02.2024 о 19:12 год., тобто несвоєчасно.

Також, поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік у ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" тобто до 12.10.2023, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, як суб`єкт декларування, згідно підпункту и) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», мала подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та 2022 рік.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно долученої ОСОБА_1 відповіді Головного Управління ПФУ в Закарпатській області від 05.03.2025 року вбачається, що при перевірці особової справ, яка збереглася в архіві Головного управління (правонаступника Фонду соціального страхування) підписана ОСОБА_1 пам`ятка відсутня. Водночас звертають увагу, що інформацію (роз`яснення Національного агентства, яке надсилалось до ФССУ щодо уникнення порушення положень чинного антикорупційного законодавства) щодо обов`язку подання щорічної декларації за 2021 та 2022 роки ОСОБА_1 було надіслано сектором з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління 18.12.2023 року на електронну пошту ОСОБА_1 ..

Таким чином, з урахуванням наведених відомостей, поважні причини щодо несвоєчасного подання та оприлюднення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 рік на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у ОСОБА_1 судом під час розгляду справи не встановлені.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а, "в"-!ї" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно приписів ст. 38 Закону, особи, зазначені у підпункті "е" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а саме посадові особи державної лісової охорони під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону.

Відповідно додатку до Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів затвердженого Постановою КМУ від 16.09.2009 №976, посадовою особою державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів є помічник лісничого.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

В матеріалах адміністративної справи наявні достатні докази, які підтверджують наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані правильно.

Зокрема вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №27 та 28 від 21.02.2025, поясненнями ОСОБА_1 ; листом керівника управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій, повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації, витягами з наказу, витягом (скріншот) з офіційного веб-сайту НАЗК «https://publіс.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування декларації та іншими долученими до матеріалів справи та дослідженими під час судового засідання доказами.

Таким чином ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 19.02.2024 о 19:12 та 19.02.2024 о 19:17 год., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2022 роки відповідно, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, матеріальний стан особи,ступінь її вини, та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП., яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст.. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/1350/25 провадження 3/308/987/25) та ч.1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/1352/25 провадження №3/308/989/25) та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи 308/1350/25 (3/308/987/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за дії вчиненні згідно протоколу № 27 від 21.01.2025.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за дії вчиненні згідно протоколу № 28 від 21.01.2025.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош