Справа № 936/19/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 (вісім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість гривень) в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови суду, - 29.12.2024 о 11:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на 717 км. автодороги «Київ-Чоп», на законну вимогу начальника СКП майора поліції Кирика П.П. не відреагував, а в грубій формі на адресу поліцейських висловлювався нецензурними словами, руками чіплявся за верхній одяг та погрожував їм фізичною розправою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, посилаючись на те, що 05.03.2025 за його участю було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, копію оскаржуваної постанови отримав лише 13 березня 2025 року, тому фактично був позбавлений можливості звернутися вчасно до апеляційного суду з апеляційною скаргою. Просить суд визнати причини пропуску строку на оскарження постанови суду поважними та поновити пропущений процесуальний строк.

Ретельно перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її винесення.

Закон не містить приписів, які б створювали передумови для іншого обрахування строку на апеляційне оскарження, в тому числі для правопорушника, як окремого суб`єкта права на апеляційне оскарження.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята судом 05 березня 2025 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 06 березня 2025 року і спливає 17 березня 2025 року, позаяк 15 березня 2025 року припадає на вихідний день.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 направив безпосередньо до Воловецького районного суду Закарпатської області 20 березня 2025 року (згідно Трекінгу поштових відправлень Укрпошти), тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що 05.03.2025 за його участю було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, копію оскаржуваної постанови отримав лише 13 березня 2025 року, що на його думку свідчить про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Проте, вказані обставини не можуть слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки 05 березня 2025 року ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та надавав пояснення, про що зазначено в постанові суду. Відтак, ОСОБА_1 був обізнаний про прийняту суддею постанову, а також з порядком та строками її оскарження.

Разом з тим, згідно з даними сайту Єдиного реєстру судових рішень, оскаржена постанова Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 була оприлюднена 07 березня 2025 року, що надавало можливість апелянту вчасно звернутися до суду за отриманням копії оскаржуваної постанови.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 12.03.2025 звертався до суду першої інстанції про видачу копій технічних записів судових засідань та документів, проте апеляційну скаргу подав поза межами строку на апеляційне оскарження.

Вказані обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про наявність на стороні апелянта сукупності передумов, які вочевидь не створювали перепон для особи у реалізації права на захист, шляхом своєчасного подання апеляційної скарги.

Дата отримання копії судового рішення - не є тими обставинами, що змінюють порядок перебігу строку на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 , а тому ці обставини не можуть бути визнані у якості поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.03.2025, є день її проголошення, а не отримання її копії і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин - немає.

Сама собою вказівка щодо наявності поважних причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення не знаходить, у зв`язку з чим у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 05 березня 2025 року слід відмовити.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала.

КУпАП не регламентовані вимоги щодо оформлення апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до вимог КПК України, а саме ч. 5 ст. 396 КПК України, який за своєю правовою природою є найбільш наближеним до провадження у справі про адміністративні правопорушення, чітко визначено, що апеляційна скарга має бути підписана особою, яка її подає.

Оскільки, апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала, не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню особі, від імені якої вона подана.

Виходячи з вище наведеного, оскільки через допущені недоліки - відсутність підпису апелянта, не можливо ідентифікувати особу, яка подала апеляційну скаргу та відповідно, встановити, чи звернулася до суду особа, яка має право на подання апеляційної скарги згідно до вимог ст. 294 КУпАП, остання підлягає поверненню.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 березня 2025 року, щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом із доданими матеріалами повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага