Справа № 216/3655/24
провадження 3/216/26/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25 березня 2025 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, оперуповноважений Національної поліції, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП,

в с т а н о в и в :

28 травня 2025 року в провадження Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли вищевказані матеріали справи.

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 736944 від 13 травня 2024 року, 13.05.2024 о 20 год. 29 хв., в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, вул. Алмазна, буд. 1, кв.43, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом «DragerALCOTEST-6820» №1112 від 13 травня 2024, результат 1,92 % а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з результатами був згоден, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Доводи осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Охримович Лілія Сергіївна не з`явились, повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи належним чином.

Від авдоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Оскільки відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, враховуючи визначені ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його адвоката Охримович Л.С.

Згідно наданого клопотання від 07 лютого 2025 року адвокат Охримович Л.С. просить закрити провадження по справі №216/3655/24 про адміністративне правопорушення з наступних підстав:

- відсутня причина зупинки водія ОСОБА_1 , будь - яких доказів як порушення ним ПДР, так і причини зупинки до протоколу не надано;

- огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків також не проводився;

- відеозаписи долучені до матеріалів справи має відеозапис фрагментарний, епізодичний, який не є безперервним, не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим даний доказ не відповідає вимогам достовірності, оскільки відсутність безперервної відео фіксації без залучення свідків свідчить якраз про той факт, що вказані записи є недостовірними;

- матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів;

- рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки поліцейський є зацікавленою особою;

- крім того, відповідно роздрукованого результату (чеку) тесту Драгер тест на алкоголь проводився о 20:45 год. 13.05.2024 при температурі «+17.0 С», однак за даними сайтів температура повітря вночі 13.05.2025 становила 12 тепла, що свідчить про необ`єктивність, неправильність, хибність даних тесту, визначених з використанням технічного засобу Драгер (прилад АRНК-0124) і дає обґрунтовані підстави для сумніву в його технічній справності;

- поліцією надано не надано до матеріалів справи інформацію про те, що при проходженні обстеження ОСОБА_1 за допомогою Драгер використовувались оригінальні мундштуки, не надано відповідний сертифікат якості та доказ офіційного легального постачання від виробника через уповноваженого представника;

- із відео, наданого поліцією не вбачається, що перед тим як надати ОСОБА_1 . Драгер поліцією надано запакований мундштук, його розпакування;

- працівниками поліції не з`ясовано чи були причини, які б могли вплинути на дихальний тест можуть, оскільки є певні засоби, що містять алкоголь, наприклад речовини для полоскання рота або підвищена продукція кетонів, які спотворюють результати тесту. Однак, такі докази поліцейськими не збиралися та не встановлювалися.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.9.А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду також визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І Інструкції).

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ Інструкції).

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 13 травня 2024 року серії ААД № 736944, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- тестуванням на стан алкогольного сп`яніння, який проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARHК -0124);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13.05.2024 з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис в акті та чеку Драгер;

- рапортом;

- відеозаписом зі службових портативних відеореєстраторів працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Надаючи оцінку викладеним стороною захисту запереченням, суд зазначає наступне.

Щодо доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наявності передбачених законом причин для зупинки.

На доданих до протоколу відеозаписах зафіксовано рух транспортного засобу «Toyota Rav 4» номерний знак НОМЕР_1 ( відеозапис 2024_0513_202722_1mp.4). Окрім того з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом та повідомляє, що вивозив сміття та їхав додому («CLIP 0» 20 год. 31 хв. 06 сек., «CLIP 4» 20 год. 29 хв. 56сек.).

Щодо посилань адвоката на те, що ОСОБА_1 не порушував правил ПДР, а тому підстави для зупинки т/з не було.

Посилання сторони захисту на відсутність порушень Правил Дорожнього Руху з боку ОСОБА_1 та як наслідок відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням суд вважає безпідставними та до уваги не приймає з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, згідно з якими незгода водія з причинами зупинки, або його необізнаність про це, не нівелює його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність інших порушень Правил Дорожнього Руху не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

Окрім того з наданого відеозапису, вбачається, що співробітники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу. Причиною зупинки транспортного засобу були «незрозумілі маневри автомобіля під час руху» («CLIP 0» 20 год. 31 хв. 09 сек; 20 год. 34 хв. 27 сек, («CLIP 4» 20 год. 29 хв. 58 сек).

Щодо наявності підстав для пред`явлення вимоги поліцейським про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану, зокрема, алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

На питання співробітника поліції чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої ( «CLIP 4» 20 год. 30 хв. 43 сек)., останній відповідає, що випив пляшку пива ( «CLIP 4» 20 год. 30 хв. 45 сек).

Як вбачається з дослідженого відеозапису, працівником поліції оголошено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці(«Clip 4» о 20 год 42 хв. 36 сек. та запропоновано пройти огляд з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці (відеозапис «Clip 1» о 20 год 42 хв. 51 сек.; «Clip 5» о 20 год 42 хв. 51 сек.;).

Таким чином, провівши зовнішній огляд ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, ОСОБА_1 на такий огляд погодився (відеозапис «CLIP 5» о 20 год 42 хв.58 сек., «CLIP 1» о 20 год 42 хв.58 сек).

Щодо посилань адвоката на те, що огляд ОСОБА_1 проводився без участі свідків.

Суд звертає увагу адвоката на те, що у відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Судом встановлено, що огляд водія проводився поліцейськими з використанням нагрудних відеореєстраторів, а тому залучення свідків для проведення огляду не було необхідним.

В подальшому співробітниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано обрати запакований мундштук («CLIP 1» 20 год. 43 хв., 32 сек.,). Після того як ОСОБА_1 було обрано, мундштук («CLIP 5» 20 год. 43 хв., 34 сек.,). його було розпаковано («CLIP 1» 20 год. 43 хв., 47 сек.) та пройдено тест за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest-6820» («CLIP 1» 20 год.44 хв. 13 сек. «CLIP 5» 20 год.44 хв. 17 сек)., результат тесту складає 1,92 % проміле («CLIP 5» 20 год. 44 хв.41 сек, «CLIP 1» 20 год. 44 хв.41 сек). З результатами тестування ОСОБА_1 був згоден («CLIP 1» 20 год. 44 хв.50 сек., «CLIP 5» 20 год. 44 хв.52 сек.). Жодного разу не заперечив результату тестування. Вищевикладене спростовує твердження адвоката, що мундштук був не запакований та не зафіксовано його розпакування.

Доводи захисника, щодо температури повітря під час проведення огляду, суддя відхиляє, оскільки зазначені доводи є домислом та обґрунтовуються скріншотами прогнозів погоди, а не відомостями про наявну температуру повітря вночі 13 травня 2024 року у місці проведення огляду. Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від - 5 до + 50 С°.

У тесті приладу "Драгер", що долучений до протоколу про адмінправопорушення, температура повітря зазначена + 17 С°, що свідчить про те, що тест на стан алкогольного сп`яніння проводився у межах допустимої температури, передбаченої інструкцією даного приладу.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було надано сертифікат якості засобу вимірювальної техніки, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський вимогу водія надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки у поліцейських не вимагав, а отже підстави для надання співробітниками поліції свідоцтва не було.

На дослідженому відеозаписі чітко та послідовно зафіксовано складання адміністративного протоколу на місці зупинки, роз`яснення гр. ОСОБА_1 його прав та обов`язків («CLIP 1» 20 год. 45 хв.19 сек.). Оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оголошення ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом (відеозапис « CLIP 1» 20 год. 46 хв. 17 сек.) та добровільне підписання вказаних документів ОСОБА_1 , а також результатів тестування Драгеру (відеозапис «CLIP 2» о 21 год.11 хв. 50 сек., «CLIP 2» о 21 год.12 хв. 45 сек., «CLIP 5» о 20 год.48 хв. 26 сек.).

Вищевикладене також спростовує твердження адвоката, що ОСОБА_1 не роз`яснено про відсторонення від права керування транспортним засобом.

Щодо твердження сторони захисту стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт - диск, на якому міститься лише фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, що на думку ОСОБА_2 свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання матеріалу про адміністративне правопорушення порушили принцип безперервності її застосування, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано.

Також, розпаковка відеозапису на окремі файли на відеоносії, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, обумовлена його суто технічними властивостями. До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Також, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами.

При цьому, відповідно до приписівст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так й у долучених до нього доказах.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки було зафіксовано рух транспортного засобу, підтверджено керування транспортним засобом ОСОБА_1 , працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія, пісял проходження огляду на місці ОСОБА_1 з результатами тестування погодився.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували невинуватість, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

З огляду на викладене суд вважає, керування транспортим засобом в алкогольному сп`янінні є свідомим ігноруванням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст.ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 дійшов висновку, що достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За даними національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем або відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору. Окрім того статтею 5 Закону України "Про судовий збір" передбачені пільги щодо сплати судового збору. Зокрема, відповідно до пункту 12 частини першої зазначеної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з вищевикладеного з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень гривень) 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду,шляхом подачі апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги в електронній формі, апеляційна скарга подається у той самий строк до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО