Справа № 462/308/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13.01.2025 року близько 20 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, що спричинило у неї емоційну невпевненість, викликало побоювання, що заподіяло шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію домашньому насильству». Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, працівниками поліції йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова. Окрім того, як зазначено у рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі. Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про дане адміністративне правопорушення не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші наявні у суду докази, доходжу наступного висновку.

За ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №319991 від 13.01.2025 року, заявою ОСОБА_2 від 13.01.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.01.2025 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 від 13.01.2025 року, відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки як «високий», терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 від 13.01.2025 року.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, те, що він вперше вчинив вказане адміністративне правопорушення, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 8 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Із врахуванням наведеного, з правопорушника слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ст. 173-2, 268, 283, 287, 294, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 /триста сорок/ грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судового збору в дохід держави.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при примусовому виконанні постанови суду згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Іванюк І.Д.