г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/543/25
Номер провадження 3/213/399/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, які передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 01 січня 2025 року, приблизно о 10 год. 00 хв. по автодорозі Р-74 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обставновки, не обрав безпечної швидності руху, при зустрічному роз`їзді виїхавна зустрічну смугу, не обрав безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , яка рухалась в зустрічному напрямку, прямо, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.п. 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 01 січня 2025 року, приблизно о 10 год. 00 хв. по автодорозі Р-74 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом Ford Fusion, номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.10 «а» Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ видно, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав доходжу до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. В порядку ст. 268 КУпАП справу розглянуто без участі ОСОБА_1 .

Дослідив матеріали справи у їх сукупності, приходжу до таких висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), що кореспондується з п. 1.9 ПДР, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно із п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, в тому числі: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239497 від 05 лютого 2025 року та ЕПР1 №239506 від 05 лютого 2025 року, схемою місця ДТП, фототаблицею до неї, рапортом інспектора ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Шеремета І.П. від 01 січня 2025 року про отримання і реєстрацію заяви ОСОБА_2 про дорожньо-транспортну пригоду 01 січня 2025 року о 9:06 год. між автомобілями Шкода Октавія А7, державний номер НОМЕР_3 , та автомобілем чорного кольору Форд або Хюндай, державний номер НОМЕР_2 , який з місця ДТП поїхав, доповідною запискою інспектора ВРОМ ДТП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Рибальченка Є. від 27 січня 2025 року, додатковою інформацією інспектора ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Гордійчука Є. від 12 лютого 2025 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких 01 січня 2025 року приблизно о 08:40 годині вона керуючи власним автомобілем, реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухалась своєю смугою на відрізку автошляху Р74, в цей час назустріч на смугу її руху виїхав автомобіль Форд Фюжен чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_2 здійснила маневр - виїхала правіше на узбіччя для уникнення зіткнення, але зустрічний автомобіль розбив ліве дзеркало бокового виду, після чого проїхав вперед, розвернувся та під`їхав до неї, домовились про оформлення європротоколу за місцем її роботи по вул. Панаса Мирного, 4. Під час руху по пр. Південному інший водій почав рухатись швидше та біля ДК Південний скрився у дворах, про що потерпілою було повідомлено поліції. Другого учасника ДТП вона впізнала за наданою поліцейським фотографією.

Суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_3 , відповідно до яких останній не причетний до дорожньо-транспортної пригоди, раніше він надав автомобіль ОСОБА_4 , який був учасником ДТП, після телефонного дзвінка якого ОСОБА_3 забрав автомобіль та поїхав додому. Вказані письмові пояснення суд розцінює як спосіб його самозахисту, бажання уникнути відповідальності за скоєне.

Згідно з наявними даними облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_5 .

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказані вище протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 складені щодо однієї і тієї ж особи, одночасно надійшли для розгляду та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд.

Отже, вважаю за необхідне розглянути зазначені протоколи про адміністративне правопорушення (справи №213/543/25, №213/544/25) одночасно в одному провадженні та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами, встановленими ст. 36 КУпАП в межах санкції ст.122-4 КУпАП, яка є більш серйозною з числа вчинених, у виді штрафу .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з останнього судовий збір у дохід держави.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 24, 27, 36, 40-1, 122-4, 124, 249, 251, 252, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення №213/543/25, №213/544/25 стосовно ОСОБА_1 за скоєння адміністративних порушень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП - об`єднати в одне провадження.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, які передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача - Казначейство України; Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Призначення платежу _____;______________________; 21081300, Серія, номер протоколу (адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Алексєєв