П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бойчука В.М.

У С Т А Н О В И В:

14 грудня 2023 року о 06 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква бульвар Олександрійський 77, керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA COMBI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння . Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком лікаря нарколога №42 та за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER 7510, прилад ARLM 0401, результат огляду позитивний, становить 0,87% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Адвокатом Бойчуком В.М. в судовому засіданні заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Бойчук В.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В огрунтування свого клопотання, зазначив, що відповідно до Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 0,87% проміле. Однак, під час зупинки та спілкування з водієм поліцейський не навів вказаного вище переліку ознак, як і підстав зупинки транспортного засобу, а ОСОБА_1 не погоджувався з показником Драгер і погодився на проходженні медичного огляду в медичному закладі. Відповідно до «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ОСОБА_1 у КНП «Володарська лікарня», що розташована в смт. Володарка по вул. Коцюбинського, 25, складено 14.12.2024 о 06 год. 40 хв., згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду: позитивний 0,87% проміле. Проте, відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 12.02.2024 № 161-адм найближчим до місця складення протоколу був заклад охорони здоров`я або КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2», або КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», що знаходиться в м. Біла Церква. Оскільки відсутні докази вручення ОСОБА_1 направлення до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду - КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №2» або КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», тому слід констатувати, що направлення йому вручалося всупереч положення, передбаченим пунктом 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Разом з тим, на відеозапису, наявному в матеріалах справи, вбачається, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проводиться за допомогою технічного приладу, при цьому, з відеозапису не вбачається згоди ОСОБА_1 з вказаним результатом. Навпаки, на відеозаписі Clip-О зафіксовано, що о 07 год. 55 хв. ОСОБА_1 заявляє про свою незгоду з результатами огляду. Також при ознайомленні з висновком щодо результатів медичного огляду № 42 ОСОБА_1 зазначив свою незгоду з результатами огляду.

Крім того, висновок про результати медичного огляду складається на підставі акта медичного огляду, обов`язковою умовою чинності якого є проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння два рази з інтервалом 20 хвилин, дана процедура є обов`язковою, оскільки лише на підставі акта медичного огляду складається висновок щодо результатів огляду.

Так, в акті медичного огляду № 42 від 14.12.2024 року, копія якого отримана стороною захисту у відповіді на адвокатський запит до КНП ВСР «Володарська лікарня», зазначено, що перше обстеження було проведено о 07 год. 40 хв., а повторне обстеження було проведено через 20 хв о 08 год. 00 хв.

Однак, з відеозаписів, наявних в матеріалах справи вбачається, що перше вимірювання рівня концентрації алкоголю в видихуваному повітрі у ОСОБА_1 проводилося о 06 год. 42 хв., а повторне через 11 хв. - о 07 год. 53 хв. (відеозапис С1ір-0).

До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом.

Також потрібно зазначити, що лікар-нарколог в порушення п. 13 розділу Ш Інструкції не запропонувала та не відібрала у ОСОБА_1 , зразки біологічного середовища у вигляді крові, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук для проведення відповідних лабораторних досліджень.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вважається недійсним.

Також, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного уст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про ядміністпятивне правопорушення.

Отже, враховуючи що ОСОБА_2 висловив незгоду з результатом огляду, повторний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушеннями, інші зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у нього не відбирались, таким чином, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 42 від 14.12.2024 року є недостатнім для підтвердження стану алкогольного сп`яніння особи і не може бути покладений в обгрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. З Розділу III Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Так, з відповіді на адвокатський запит № 95 від 13.01.2025 року та акту огляду № 42 від 14.12.2024року вбачається, що огляд в закладі охорони здоров`я відносно ОСОБА_1 було проведено лікарем ОСОБА_3 .

При цьому, слід звернути увагу суду на те, що з відповіді на адвокатський запит від 13.01.2025 року за підписом медичного директора КНП ВСР «Володарська лікарня» ОСОБА_4 вбачається, що фактично лікар ОСОБА_3 в передбаченому порядку не пройшла тематичне удосконалення за відповідною програмою.

Водночас, відповідно до п. п. 1 п. 9 Постанови КМУ № 725 від 14.07.2021 року "Про затвердження Положення про систему безперервного професійного розвитку працівників сфери охорони здоров`я безперервний професійний розвиток працівників сфери охорони здоров`я здійснюється шляхом здобуття неформальної освіти під час проходження: навчання на циклах тематичного удосконалення, які проводяться в закладах післядипломної освіти, структурних підрозділах закладів вищої освіти і наукових установ. Цикли тематичного удосконалення проводяться тривалістю один - два тижні шляхом викладення поглиблених теоретичних знань, нових підходів з окремих розділів відповідної спеціальності.

Пунктом 22 Розділу ПІ інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вважається недійсним.

Також, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищевикладені обставини, а саме непроходження лікарем тематичного удосконалення знань за відповідною програмою згідно з чинним законодавством обумовило порушення вимог п. 13 Розділу III Інструкції під час огляду ОСОБА_1 , що вказує на неприпустимість притягнення останнього до відповідальності.

ОСОБА_1 не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП прошу справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Бойчука В.М., дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (ч. 1 ст. 2 КУпАП), а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП). При цьому правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

- а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

- а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ПДР України встановлені такі обов`язки та заборони для водіїв:

п. 2.5. водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

п. 2.9. (а) водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Диспозиція ч.1ст.130КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху.

Відповідно п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. З розділу І цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до розділу IІІ Інструкції: Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп 'яніння; Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів; За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища; Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу; За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до положень ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: Г) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку і т.д. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_5 таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Аналіз наведених вище вимог Закону дає підстави для висновку, що поліцейський має право ставити перед особою вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). При цьому, у випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірними.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_2 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з долучених органом, що порушив провадження в справі, до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів: працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. При проведенні огляду за допомогою приладу Драгер у видихуваному повітрі ОСОБА_1 було виявлено 0,87% проміле, з даним результатом останній не погодився, а погодився пройти такий огляд в медичному закладі. По приїзду в медичний заклад КНП ВСР «Володарська лікарня», лікар не розпочав процедуру огляду ОСОБА_1 , а відразу запропонував «освідування газоаналізатором», на що ОСОБА_1 погодився. На відеозаписі Clip-О зафіксовано, що о 07 год. 55 хв. ОСОБА_1 заявляє про свою незгоду з даними результатами огляду. Також при ознайомленні з висновком щодо результатів медичного огляду № 42 ОСОБА_1 зазначив свою незгоду з результатами огляду.

Крім того, висновок про результати медичного огляду складається на підставі акта медичного огляду, обов`язковою умовою чинності якого є проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння два рази з інтервалом 20 хвилин, дана процедура є обов`язковою, оскільки лише на підставі акта медичного огляду складається висновок щодо результатів огляду.

Так, в акті медичного огляду № 42 від 14.12.2024 року, зазначено, що перше обстеження було проведено о 07 год. 40 хв., а повторне обстеження було проведено через 20 хв о 08 год. 00 хв. Однак, з відеозаписів, наявних в матеріалах справи вбачається, що перше вимірювання рівня концентрації алкоголю в видихуваному повітрі у ОСОБА_1 проводилося о 06 год. 42 хв., а повторне через 11 хв. - о 07 год. 53 хв. (відеозапис С1ір-0).

Враховуючи що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатом огляду, повторний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушеннями, інші зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у нього не відбирались, таким чином, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 42 від 14.12.2024 року є недостатнім для підтвердження стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зазначених вище положень чинного законодавства України при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 дотримано не було.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати - ст. 254, 255 КУпАП), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Оскільки процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення дотримана не була, внаслідок чого істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 то цей доказ необхідно вважати недопустимим доказом, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція "отруєного дерева" (або "ефект доміно"), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи "Гефген проти Німеччини"(Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); "Яременко проти України"(Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі ("отруєне дерево дає отруйні плоди"), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові,

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro гео", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 N 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини"(Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні належні, достовірні і допустимі докази, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має грунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обгрунтованою.

Відповідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 221, 247, 252, 256, 279, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС