Номер провадження 3/754/1431/25
Справа №754/4087/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2025 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 березня 2025 року серії ЕПР1 №262018, 06 лютого 2025 року о 14 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Володимира Сабодана, 45, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для безпечної її об`їзду, в результаті чого здійснив наїзд на відчинені ворота гаражного приміщення, які від поштовху зачепили громадянку ОСОБА_2 . Під час ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а громадянка ОСОБА_2 тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив про те, що він рухався по вул. Сабодана, згідно ПДР України, не перевищуючи швидкості руху, під`їжджаючи до будинку АДРЕСА_2 , перед ним різко відкрились ворота гаражу, які вдарили по його транспортному засобу та по інерції почали закриватись, вдаривши жінку, яка їх відкривала зсередини. Після події жінка почала лаятись, казати, що вона ні в чому не винна та відшкодовувати нічого не буде. В подальшому приїхали працівники поліції та побачили в його діях порушення закону. Вважає, що у зазначеній події винна ОСОБА_2 , оскільки двері гаражу влаштовані так, що відкриваються назовні, на проїжджу частину, причому жодних попереджувальних знаків чи позначень власники гаражу не розмістили. ОСОБА_2 відкривала ворота гаражу, перебуваючи всередині і не бачила зовнішньої обстановки, тому мала бути особливо уважною та скористатися допомогою інших осіб задля уникнення зіткнення воріт гаражу з об`єктами, що можуть перебувати у цей час зовні.

У судовому засіданні ОСОБА_2 наполягала на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, стверджувала, що коли він проїжджав повз гараж ворота були вже відкриті, тому водій мав ужити заходів для об`їзду перешкоди.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 він рухався по вул. Сабодана, згідно ПДР України, не перевищуючи швидкості руху, під`їжджаючи до будинку АДРЕСА_2 , перед ним різко відкрились ворота гаражу, які вдарили по його транспортному засобу та по інерції почали закриватись, вдаривши жінку яка їх відкривала.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 06.02.2025 року приблизно о 14:00 годині вона зайшла в гараж відкрила одну частину воріт та в цей же момент відчула удар даними воротами по голові, від чого упала, воротами притисло ноги.

З рапорту інспектора в.1 р.2 б.4 п.2 (з ОБЛ) УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Гайдабук А. від 06.02.2025 року вбачається, що прибувши за адресою АДРЕСА_2 було виявлено водія ОСОБА_1 , який повідомив, що керував транспортним засобом, відповідно до ПДР України, коли мешканка будинку АДРЕСА_2 раптово відчинила двері гаража, внаслідок чого відбулось зіткнення, після чого двері гаражу відрикошетили і вдарили ОСОБА_2 по голові, яку в подальшому госпіталізували.

З фототаблиці, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що коли відбулось зіткнення транспортного засобу з воротами, вони були на половину відкриті, на автомобілі пошкодження передньої правої частини. Причому конструкція воріт влаштована так, що вони відкриваються назовні, на проїжджу частину. Особа, яка відкриває ворота, перебуваючи всередині, об`єктивно не може оцінити обстановку зовні, чим наражає на небезпеку себе та оточуючих людей, а тому з метою уникнення зіткнення воріт з предметами, які знаходяться зовні, при їх відкритті необхідно скористатися допомогою інших осіб.

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рапорт інспектора поліції, фототаблицю, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, при судовому розгляді справи не встановлено будь-яких порушень зазначених пунктів Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , про які вказано у протоколі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 рухався по вул. Сабодана, коли раптово, мешканка будинку НОМЕР_2 почала відкривати ворота гаражу, не впевнившись в безпеці своїх дій, внаслідок чого відбулось зіткнення. ОСОБА_1 не був спроможний передбачити дану перешкоду для руху та вжити відповідних заходів для уникнення зіткнення для запобігання ДТП, оскільки дії ОСОБА_2 були раптовими та непередбачуваними. У зв`язку з наведеними обставинами суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom) від 14 березня 2002 р., заява № 46477/99, у якій ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, який є застосовним і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року в справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно з яким винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». При цьому, як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскільки в суді не було встановлено порушень водієм автомобіля Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху, провадження по притягненню до адміністративної відповідальності останнього за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, та виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 124, п.1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: О.Л. Банах