Справа № 196/229/25
№ провадження 3/196/144/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року с-ще Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП№2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 130 ч.3, ч.1 ст.122-2, 126 ч.5 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2025 року о 16.59 годині в с.Могилів, вул.Зоряна,74 Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи у найближчому медичному закладі в установленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Правопорушення вчинене особою, якадвічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП.

03 березня 2025 року о 16.59 годині в с.Могилів, вул.Зоряна,74 Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2 , та не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка була подана за допомогою проблискового маячка червоного та синього кольору та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4 , п.8.9.б ПДР України.

03 березня 2025 року о 16.59 годині в с.Могилів, вул.Зоряна,74 Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на три роки постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 р., чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

На підставі складених протоколів про адміністративні правопорушення, були сформовані справи: за №196/229/25, №196/230/25, №196/231/25, які надійшли до суду 10.03.2025 р.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП справи відносно ОСОБА_2 про вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ч.5 ст.126 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно з присвоєнням єдиного унікального номеру 196/229/25.

ОСОБА_2 до суду на розгляд справи не з`явився, про день, час та місце судового розгляду судом повідомлявся належним чином (а.с.19-21, 39-41, 52-53). Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 130 ч.3, 122-2 ч.1, 126 ч.5 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та розгляд справи Царичанським районним судом Дніпропетровської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколів, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виходячи з положень п. 2.5 ПДР України вимогу поліцейського про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння водій зобов`язаний виконати безальтернативно.

Частиною третьою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, яка двічі протягом року була піддана адміністративному стягненню за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП. Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п.8.9 б) ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п.2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, якадвічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП, подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме факт невиконання вимоги поліцейського, та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме, факт керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

У відповідності до вимог ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбаченихч.1 ст. 130, ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджуєтьсядослідженими судом доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 261330 від 03.03.2025 р., серії ЕПР1 № 261368 від 03.03.2025 р., серії ЕПР1 №261356 від 03.03.2025 р. (а.с. 1, 24, 44);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2);

- копією постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року (справа № 196/358/24) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с.15-16);

- копією постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2025 року (справа № 196/1545/24) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000.00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки (а.с.17-18);

- постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ББА №305080 про притягнення 04.03.2025 р. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400.00 грн. (а.с.33);

- рапортами поліцейського СРПП ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ст. л-та поліції Небоян М. (а.с.3, 26);

-диском DVD-R з відеозаписами (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 КУпАП, ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 6).

Вказаними відеозаписами, які досліджено судом, зокрема, відеофайлом (_video342008275) зафіксовано рух автомобіля ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2 , та рух поліцейського автомобіля за вказаним транспортним засобом. Відеофайлом (_export-pln9t) зафіксовано обставину, що водій автомобіля автомобіля ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу поліцейського, подану гучномовцем та проблисковими маячками, не здійснив зупинку транспортного засобу; на запитання поліцейського, чому ОСОБА_2 не зупинився на вимогу поліції за допомогою гучномовця та проблискових маячків, ОСОБА_2 відповів, що він глухий, а побачивши маячки, вирішив додати газу та доїхати додому. На місці зупинки, поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Drager" або в медичному закладі, оскільки вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Також поліцейський повідомив ОСОБА_2 , що він позбавлений права керування транспортними засобами постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області строком на три роки; поліцейський повідомив, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ст.130 ч.3, ст. 126 ч.5, ст.122-2 ч.1 КУпАП.

На виконання вимог ст. 266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст.130, ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст.126 КУпАП,працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 6).

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки він не виконав вимог поліцейського, а також скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2 вчинив три правопорушення, справи про які одночасно розглядаються судом, то виходячи з положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 130 КУпАП передбачає вид адміністративного стягнення як штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, що більше, ніж розмір штрафу, передбачений санкцією ч.1 ст. 122-2 КУпАП, та більше, ніж розмір штрафу, передбачений санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому суд, з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність ОСОБА_2 транспортного засобу на праві приватної власності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність ОСОБА_2 транспортного засобу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122-2 ч.1, ч.1 ст. 130, ст.126 ч.5, ст.ст. 280, 283, 284, 294, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення за №196/229/25 за ст. 130 ч. 3 КУпАП,№196/230/25 за ст.126 ч.5 КУпАП, № 196/231/25 за ст.122-2 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_3 об`єднати в одне провадження та присвоїти №196/229/25.

Визнати винним ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 130 ч.3, 122-2 ч.1 КУпАП, 126 ч.5 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адміністративне стягнення: штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Л.П. Бабічева