справа № 274/1885/25
провадження №3/0274/583/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, громадянина України, одруженого, який має семеро неповнолітніх дітей, працює в ТОВ «Плайвуд - мануфактура», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

12.03.2025 адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки не забезпечив необхідні умови життя, а саме допустив антисанітарний стан помешкання, в якому мешкають діти, чим порушив вимоги ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе визнав частково. Заявив, що світло в будинку є, готують вони на електроплитці, взимку грілися електрообігрівачем. Газопостачання перекрите з осені через борги. Взимку дружина з дітьми більшість часу проживали в тещі, бо там є газ. Його заробітної плати вистачає лише на продукти харчування. На даний час він почав ремонтні роботи в будинку, незабаром мають відновити газопостачання. Діти спальними місцями забезпечені.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, крім пояснень даних в судовому засіданні, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2025; листом КУ «Центр надання соціальних послуг» від 06.03.2025, адресованим Бердичівського РВП, з проханням провести профілактичну роботу з ОСОБА_1 , який провокує конфлікти в сім?ї у зв?язку з чим його дружина ОСОБА_5 та семеро неповнолітніх дітей змушені проживати в бабусі; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.03.2025.

Суд виключає з протоколу посилання на нестворення ОСОБА_6 належних побутових умов для проживання дітей, а саме відсутність газопостачання, незабезпечення дітей ліжками та необхідність проведення в будинку ремонтних робіт. При цьому, суд звертає увагу, що відсутність в будинку газопостачання, ремонту, окремих ліжок для всіх дітей може мати за собою відповідальність, передбачену ст. 184 КУпАП, але виключно у випадку, коли буде встановлено та доведено доказами факт наявності на це грошових коштів, і їх витрачання на інші цілі (придбання алкоголю, цигарок тощо). Відсутність грошових коштів, при наявності об`єктивних причин (перебування матері у відпустці по догляду за дитиною, невелика заробітна плата в батька, якої вистачає лише на продукти харчування) у жодному разі не свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, особу винного, який одружений, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, працює, ступінь вини, майновий стан, а також приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд вважає можливим накласти на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році - 3028 грн).

Разом з тим, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, серед яких члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком, є єдиним годувальником сім`ї, утримуючи семеро дітей, його майновий стан, суд приходить до висновку про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк