Справа №504/3000/24
Провадження №3/504/23/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 26.02.2016р. ТСЦ 3544, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2024р. інспектором взводу 2 роти 9 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Сергієнко В.І. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №907925, згідно якого 13.06.2024р. о 17:30 год. за адресою: Одеська область Одеський район а/д М14 «Одеса-Мелітополь», БП 21 км. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota» н/з НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явився, про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином. Його інтереси при розгляді справи в судовому засіданні, представляла адвокат Чекмарьова Л.Ю.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що права особи, що притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи за її відсутності, але за участі захисника-адвоката не будуть порушені, суд розглянув справу за наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник-адвокат Чекмарьова Л.Ю. надала клопотання про закриття провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, якому зазначила, що 13.06.2024р. року біля 17:30 год. ОСОБА_1 перебуваючи у тверезому стані керуючи автомобілем їхав додому, при перетині блокпоста, його зупинили для перевірки документів. Співробітники поліції не представившись, попросили вийти з автомобіля, запитали, як він себе почуває, на що він відповів, що нормально, перевірили зіниці очей, однак щодо цього в протоколі нічого не зазначено. Запитували про вживання лікарських препаратів, на що він відповів, що не вживає. На думку співробітника поліції у нього тремтіли руки, однак його не просили показати руки, факту фіксації перевірки запаху з рота, тремтіння рук не має, чим його дії не відповідали обстановці з відео не зрозуміло. Співробітники поліції формально визначили ці ознаки, тому і не було підстав для складання протоколу. ОСОБА_1 працює в таксі, підвозив людей, тому поспішав, співробітникам поліції повідомив, що не вживав алкоголь. На повідомлення поліцейських щодо наявності запаху з рота, пояснив, що вживав квас. ОСОБА_1 не було відомо, що відмова від проходження є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності та позбавлення права керування транспортними засобами. Співробітники поліції спотворили вимоги процесуального закону та свідомо ввели особу, яка притягається до адміністративної? відповідальності в оману, чим заплутали и?ого та фактично спонукали до прийняття рішення про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_1 запитав чи позбавлять його прав, співробітник поліції відповів, що це вирішує, а суд, тобто ОСОБА_1 не було повідомлено, що за відмову його можуть позбавити прав. Коли склали протокол на відеозаписі вказано час 18:25:55, а в протоколі визначено час 18:00 з виправленням, що є грубим порушенням Інструкції зі складання адміністративних протоколів. З відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не є сумнівною, є адекватною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування. Також не вбачається ознак сп`яніння, які зазначені у протоколі. При цьому нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав постійно вказували, що він має ознаки сп`яніння. В матеріалах даної адміністративної справи та у самому протоколі відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Таким чином, зазначені дії працівників поліції, не можна розцінити як надання ОСОБА_1 повної інформації щодо порядку проведення огляду. При початку відеофіксації про причину зупинки ОСОБА_1 не був проінформований поліцейським. Крім цього, до матеріалів справи не долучено доказів про причину зупинки згаданого транспортного засобу під керуванням останнього. Також відповідно до відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка здійснює відеозапис та задає питання ОСОБА_1 , не представляється (тобто не зрозуміло хто взагалі здійснює даний відеозапис, задає питання та чи має він на це право). На відеозаписах не озвучується мета відеозйомки та причини, за якої вона проводиться. Технічний засіб, на якому було здійснено відеозапис, не відображає відомостей про вчинення правопорушення, не містить відеозйомку знаходження ОСОБА_1 саме під час керування автомобілем, адже, автомобіль стояв (не було здійснено факт зупинки автомобіля). На відео не зафіксовано початок зупинки автомобіля, а друге відео розпочинається з вже безпосереднього складання протоколу. Тобто дані відеозаписи є неповними. Доданий працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без дати, тому не є допустимим доказом. У матеріалах справи зазначається направлення водія на визначення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння у заклад охорони здоров`я КНП «ООМ» ЦНЗ ООР, проте на відео було лише запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але не зазначалась назва та місце знаходження даного закладу. Також, в направленні не поставлено підпис ОСОБА_1 , що може свідчить про те, що ОСОБА_1 не був проінформований належним чином. Матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського

В судових засіданнях адвокат Чекмарьова Л.Ю. підтримала доводи вищевказаного клопотання та просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 (особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення) пояснив, що дату не пам`ятає, він в складі екіпажу СП 4405 ніс службу на посту «Центроліт». Приблизно під вечір був зупинений водій, який керував транспортним засобом, однак його поведінка не відповідала обстановці, був запах алкоголю з порожнини рота. Ознаки сп`яніння встановлювалися візуально, відповідно до спільного наказу МОЗ та МВС. На питання співробітників поліції чи вживав він алкогольні напої, водій спочатку не міг відповісти, однак потім сказав, що пив квас. Водієві запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, на що він відмовився. Як наслідок було складено протокол про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу водій висловив міркування, що краще б він продув «Драгер». Він не пам`ятає чи запитував водій про те, що його можуть позбавити права керування, однак якщо б запитав, він би відповів, що це вирішує суд. Під час складання протоколі в про адміністративні правопорушення він завжди роз`яснює права та обов`язки особам. Стосовно направлення пояснив, що водій відмовився проїхати до медичного закладу, з направленням не передбачено ознайомлення, там підпис особи не ставиться.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 (особа, яка склала направлення до медичного закладу), надав пояснення, які повністю узгоджуються із поясненнями поліцейського Сергієнко В.І., описаних вище.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №907925 від 13.06.2024р.;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 13.06.2024р. з відміткою відмовився;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 чітко відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку та був відсторонений від керування;

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Факт керування автомобілем ОСОБА_1 не оспорювався, а ні під час складання матеріалів справи, а ні в судовому засіданні, отже твердження його представника про те, що відеозапис події не містить відображення моменту керування автомобілем є недоречним, крім того, як встановлено в судовому засіданні місцем події є територія блокпосту, де у воєнний час відеофіксація заборонена, а отже відеозапис було розпочато з початку безпосереднього спілкування співробітника поліції з ОСОБА_1 .

Твердження адвоката Чекмарьової Л.Ю. про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння, суд розцінює критично, оскільки останньому ставиться у провину саме відмова від проходження огляду в установленому законом порядку. Крім того, згідно Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції поліцейський, керуючись суб`єктивним критерієм сприйняття щодо перебування особи в стані сп`яніння на підставі виявлення ним відповідних ознак такого сп`яніння, вирішує питання про проведення огляду, тому доводи адвоката Чекмарьової Л.Ю. про формальне зазначення ознак сп`яніння є недоречними.

Як вбачається з відеозапису, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 чітко відмовився, і як наслідок співробітником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження адвоката Чекмарьової Л.Ю. по те, що ОСОБА_1 не було повідомлено, що відмова від проходження є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису вбачається, що співробітники поліції роз`яснили, що в разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також роз`яснено права та обов`язки.

Відеозапис події суд вважає допустимим доказом, оскільки на ньому в цілому відображена процедура оформлення правопорушення.

Твердження адвоката Чекмарьової Л.Ю. про те, що матеріалах даної адміністративної справи та у протоколі відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, є недоцільними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»

Доводи адвоката Чекмарьової Л.Ю. про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутня дата, ОСОБА_1 не було зазначено назву та місце знаходження закладу охорони здоров`я, а також в направленні не поставлено підпис ОСОБА_1 , суд розцінює критично, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, що цілком узгоджується із відеозаписом, акт та направлення містять відмітку відмовився, що відповідає обставинам події, направлення на огляд до мед закладу не передбачає наявність підпису водія, що відмовився від проходження відповідного огляду.

Посилання адвоката Чекмарьової Л.Ю. на те, що коли склали протокол на відеозаписі вказано час 18:25:55, а в протоколі визначено час 18:00, жодним чином не впливають на ступінь доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, ОСОБА_1 був присутній на місці події, а незначна розбіжність у зазначенні часу не є суттєвою.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами НОМЕР_1 , видане 26.02.2016р. ТСЦ 3544, що підтверджено довідкою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», отже суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан