Провадження № 3-в/643/16/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2025 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП, на нього накладено остаточне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років 9 (дев`ять) місяців 2 (два) дні та без конфіскації транспортного засобу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бишков О.В. 13.03.2025 звернувся до суду з клопотанням, згідно з яким просить надати ОСОБА_1 розстрочку сплати вказаного вище штрафу.

В обґрунтування клопотання зазначив, що єдиним доходом ОСОБА_1 є стипендія. ОСОБА_1 проживає з дідом пенсійного віку.

У судовому засіданні 27.03.2025 ОСОБА_1 та його захисник клопотання і викладені в ньому доводи підтримали в повному обсязі.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується таким.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ст. 3 вказаного закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі у тому числі постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Суд також звертає увагу, що попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення положень, що безпосередньо регулюють питання розстрочення сплати штрафу, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.

ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

Ураховуючи наведене, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не суперечить законодавству України і відповідатиме завданням здійснення судочинства на засадах справедливості та верховенства права.

Оцінюючи наявність підстав для задоволення клопотання захисника Масалітіна Б.О., суд керується таким.

Насамперед суд зауважує, що в даній справі ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 8-ми епізодів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вказані вище епізоди були об`єднані судом в одне провадження за клопотанням сторони захисту.

Таким чином, замість накладення на ОСОБА_1 . 8-ми окремих штрафів за кожне із вчинених ним правопорушень, на ОСОБА_1 накладений один штраф за вчинення всіх 8-ми адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 6-ти епізодів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 та його захисник були присутні в судовому засіданні під час розгляду вказаної справи.

Всі 8 адміністративних правопорушень, за які ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності в даній справі, вчинені після винесення вказаної вище постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про факт його притягнення до адміністративної відповідальності на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2024, будь-яких висновків для себе не зробив та продовжив систематично вчиняти адміністративні правопорушення, скоївши ще 8 правопорушень, за які він притягнутий до відповідальності в даній справі.

Ба більше, в даній справі ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 130 КУпАП, не визнав, що свідчить про відсутність його розкаяння у вчиненому.

Ураховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для розстрочення сплати штрафу, оскільки ОСОБА_1 , незважаючи на факт його притягнення до адміністративної відповідальності 18.11.2024, висновків для себе не зробив та продовжив систематично вчиняти адміністративні правопорушення, при цьому був достовірно обізнаний про наслідки такої поведінки, зокрема про сплату штрафу в значному розмірі.

Керуючись ст. 283-285, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бишкова Олександра Валерійовича про розстрочення виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2025, винесеної у справі № 643/16033/24, у частині сплати штрафу залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов