Провадження № 3/635/100/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року селище Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області О.М. Пілюгіна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

судом встановлено, що ОСОБА_1 20 жовтня 2024 року о 13:00 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 293, керував транспортним засобом MAN TGA33480, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alсotest 6820 та в медичному закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер».

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. подав суду письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній вказав, що відомості в протоколі про адміністративне правопорушення є неправдивими та не відповідають дійсності з огляду на наступне. 20.10.2024 приблизно о 8 годині ранку ОСОБА_1 отримав наказ від свого командира та виїхав у задану точку на транспортному засобі MAN (трал). ОСОБА_1 було віддано наказ проїхати до точки очікування та чекати подальших вказівок. Приблизно о 9 годині ранку він припаркувався на узбіччі дороги в місті Мерефа по вулиці Дніпровській без жодного порушення правил дорожнього руху та почав очікувати подальших вказівок. З 9 години ранку ОСОБА_1 нікуди не їхав та не керував транспортним засобом, перебував біля автомобіля. Приблизно о 13:15 до нього під`їхали поліцейські та поцікавилися чому він там стоїть, запитали чи не перебуває він в СЗЧ, запитали про військовий облік. ОСОБА_1 розповів їм причини свого перебування. Поліцейські повернулися до своєї машини. В подальшому, приблизно через 2 хвилини, до ОСОБА_1 знову підійшли ті ж самі поліцейські та почали на нього морально тиснути. Сказали, що він там перебуває незаконно без жодних документів, що викличуть ВСП та ОСОБА_1 заберуть, а також сказали, що ОСОБА_1 п`яний та його зараз повезуть в наркологічний диспансер і так далі, тобто здійснювали на нього моральний та психологічний тиск. Потім один з поліцейських сказав, що ОСОБА_1 має сказати на камеру, що не буде проходити ніяких медичних обстежень, написати в протоколі, що вони скажуть, і повідомити, що вчора трохи вживав, щоб у нього не було ніяких проблем, бо вони їх можуть зробити, та запевнили, що за це ОСОБА_1 нічого не буде, просто їм потрібно зробити показник. Зважаючи на моральний тиск та враховуючи необхідність виконувати накази керівництва, ОСОБА_1 усвідомлював, що може в будь-який час поступити команда про направлення в задану точку забрати військову техніку, а також відсутність бажання спілкуватися з ВСП, він погодився виконати вимоги поліцейських. Також ОСОБА_1 зазначив, що ніколи не приймав участі в подібних ситуаціях і не знав яким чином його відмова може йому зашкодити. Лише після отримання повістки з суду та спілкування з адвокатом ОСОБА_1 зрозумів, що поліцейські його ввели в оману. Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, не повідомили про ознаки алкогольного сп`яніння. А також ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. подав суду клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. В обґрунтування клопотання посилався на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та виконує конституційний обов`язок з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а тому позбавлений можливості приймати участь в розгляді справи та надати свої пояснення особисто, зокрема про тиск на нього працівниками поліції, погрози виклику ВСП та притягнення до відповідальності, факту відсутності руху, факту керування транспортним засобом. При цьому зважаючи, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, захисник вважав за необхідне застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права, а тому при вирішенні питання про зупинення провадження керуватися ст. 335 КПК України. В задоволенні вказаного клопотання суд відмовив, оскільки захисник у судовому засіданні вказав, що неявка його довірителя у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, а адміністративне стягнення може бути накладене тільки в межах строку, що визначений статтею 38 КУпАП, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП обмежується одним роком і зупинення перебігу такого строку нормами діючого законодавства не передбачено.

Також, захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. подав суду клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого посилався на наступне. ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, не керував транспортним засобом, поліцейськими грубо порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, доказами, наявними в матеріалах справи, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Матеріали справи містять відеозаписи, переглядом яких було встановлено, що жоден запис не містить в собі інформації про керування ОСОБА_1 , жодним автомобілем. Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП, стягнення на особу за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, накладається лише при встановленні сукупності фактів керування транспортними засобами і перебування водія в стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння. ОСОБА_1 стверджує, що він не керував транспортним засобом, взагалі не перебував за кермом, а коли підійшов поліцейський він стояв біля автомобіля вже тривалий час. Тобто за даними протоколу від 20 жовтня 2024 року, складеного працівниками патрульної поліції, ОСОБА_1 начебто керував транспортним засобом цього ж числа о 13:00, проте в цей час ОСОБА_1 не здійснює функцію керування по відношенню до будь-якого транспортного засобу, оскільки перебуває поряд з працівниками патрульної поліції і взагалі поза межами будь-якої автівки. До того ж, наявний в матеріалах відеозапис починається лише о 13:21, триває лише 24 секунди, і на ньому не зафіксовано саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з подальшою її зупинкою працівниками патрульної поліції. Відповідно причину зупинки також неможливо встановити. Крім того з відеозапису вбачається, що поліцейським не було повідомлено про наявність підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, ознак, які надавали б підстави поліцейському вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідних дій, передбачених Інструкцією 1452/735, які дають підстави вважати те, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння (перевірка порушення координації рухів; порушення мови; тремтіння пальців рук; зміни забарвлення шкірного покриву обличчя). Водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, не було ні виявлено ні оголошено про ознаки алкогольного сп`яніння, тобто порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином працівник грубо порушив вимоги законодавства, порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. За наведеного порушення порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння всі наступні дії пов`язані з оглядом, в тому числі пропозиції пройти огляд на місці зупинки та направлення до медичного закладу є незаконними та не можуть бути взяті до уваги судом. Крім того складання та проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводилося неналежним суб`єктом. Оскільки, ОСОБА_1 має особливий правовий статус, то до нього не поширюються положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. Положеннями п. 9.15 розділу IX Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 передбачено спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця. При цьому працівниками поліції достеменно встановлено що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та що транспортний засіб належить військовій частині. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було виявлено нібито водія - військовослужбовця ЗСУ, у якого нібито були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Таким чином працівники поліції не мали права вимагати у ОСОБА_1 вчинення будь-яких дій. Крім того матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджують того факту, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП роз`яснені ОСОБА_1 права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є обов`язковою умовою складання протоколу. Всі підписи та написи в протоколі про адміністративне правопорушення виконані ОСОБА_1 за примусу та морального тиску поліцейських. З аналізу матеріалів справи чітко вбачається незаконність дії поліції, чітке порушення поліцією процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, законних прав ОСОБА_1 . Докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, доведена.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , вказав, що його довіритель свою вину заперечує з підстав, що викладені ним письмово. Зазначив, що йому не відомо чи оскаржував дії поліцейських ОСОБА_1 , він як захисник таких скарг не подавав.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка В.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154814 від 20 жовтня 2024 року; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за даними якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alсotest 6820; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 жовтня 2024 року, за даними якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»; даними рапорту начальника СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Баглаєнка С.

Також в судовому засіданні досліджено відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154814 від 20 жовтня 2024 року, за даними якого встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі відмовився, заперечень, що він не керував транспортним засобом не висловив.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 20 жовтня 2024 року о 13:00 за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Дніпровська, 293, керував транспортним засобом MAN TGA33480, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alсotest 6820 та в медичному закладі КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер».

Посилання захисника та самого ОСОБА_1 на його невинуватість суд розцінює критично і не приймає їх до уваги виходячи з наступного.

Відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність обізнаності щодо положень законів про адміністративні правопорушення не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності і на водія транспортного засобу розповсюджується презумпція знання норм закону в тому числі Правил дорожнього руху України, тому посилання ОСОБА_1 , що він не знав яким чином його відмова може йому зашкодити є намаганням уникнути відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 у 2022 році притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому є усі підстави вважати, що принаймні один раз він мав спілкування з поліцією, тому посилання, що «ніколи не приймав участі в подібних ситуаціях» є безпідставними, як є недоведеним, що з боку поліцейських по відношенню до ОСОБА_1 застосовувались неправомірні дії, оскільки суду не надано доказів на підтвердження вказаних посилань і не надано доказів, що ОСОБА_1 оскаржував дії поліцейських, а захисник у судовому засіданні вказав, що таких скарг він особисто не подавав, при цьому відповідно до запису ОСОБА_1 не висловив заперечень, стосовно того, що він керував автомобілем, а у протоколі власноруч написав, що вчора випив 150 грамів коньяку.

Стосовно посилання захисника, що є незрозумілим чи були у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкція) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, і поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначив, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Інші доводи, що стосуються форми складання протоколу у виді стрічки, нетривалість запису події, не спростовують обставин встановлених у судовому засіданні, що ОСОБА_1 20 жовтня 2024 року керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку: на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і підстави для закриття провадження відсутні.

При розгляді справи судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на дооформлення, оскільки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 154814 від 20 жовтня 2024 року у вигляді стрічки (чека-роздруківки) не протирічить вимогам ст. 256 КУпАП.

Також при розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Савченко В.А. подав суду клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами та клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відеозвукозапису, від розгляду яких відмовився в судовому засіданні, та не заявив вказані клопотання в порядку доповнень.

Згідно з п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі прийняття судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з осіб визнаних винними у вчиненні адміністративного правопорушення, на користь держави стягується сума судового збору в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01 січня 2025 року становить суму в розмірі 605,60 гривень.

Сума судового збору на підставі ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 221, 256, 283-285 КУпАП, п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Харківський районний суд Харківської області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М. Пілюгіна