Справа № 444/781/25
Провадження № 3/444/509/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Миколаїв, Миколаївська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Портофранківським ВМ Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, ІПН судом не встановлено), -

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2025 року о 02 год. 55 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», який знаходиться в межах Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща було виявлено особу, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Королівства Швеції для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданий 14.10.2024 року, уповноваженим органом Королівства Швеції на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для

перетинання державного кордону України було встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджує витяг з БД ДМСУ Форма - 1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий не зазначено, орган видачі Портофранківським ВМ приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області) на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому використання паспорта громадянина Королівства Швеції громадянином України ОСОБА_1 є порушенням, так як відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання ДКУ без відповідних документів, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 328930 від 01.03.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 в матеріалах справи;

- рапортами працівників прикордонної служби, а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як він вчинив спробу перетинання державного кордону України без відповідних документів.

Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлені.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановленовідповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади - та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Призначаючи вид та міру стягнення ОСОБА_1 , враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому з врахуванням наведеного, приходжу до переконання, що так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, до правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що знарядь чи засобів вчинення правопорушення немає.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 204-1, статтями 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Миколаїв, Миколаївська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Портофранківським ВМ Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, ІПН судом не встановлено) в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя: Зеліско Р. Й.