ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. Справа №597/369/25

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Торська І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2025 року серії ВАД №618131, 05.03.2025 року близько 16 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: в присутності своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 перебувала у нетверезому вигляді, а також не займається вихованням дитини та веде аморальний спосіб життя, чим порушила ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» повторно протягом року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнала та заперечила щодо обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.03.2025 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №618131 від 05.03.2025 року, де викладені обставини вчинення нею адміністративного правопорушення;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.03.2025 року в яких вона повністю визнала свою вину та зазначила що, того дня була у нетверезому стані, так як полюбляє випити спиртне, а також ухилилась від виконання батьківських обов`язків, щодо своєї дитини, оскільки не приготувала їсти;

-фотознімками із місця проживання ОСОБА_3 та її малолітньої доньки, доданими до матеріалів справи.

Суддя доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, який протягом року вже піддавався адміністративному стягненню за правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, його майновий стан, а тому доходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також вважаю, що відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.2 п.5 ст.4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.40-1, ч.2 ст.184, ст.283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. ТОРСЬКА