Справа № 752/5159/25
Провадження №: 3/752/2813/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

18 лютого 2025 року о 14 год 30 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , під час якої її ображав нецензурними словами, принижував, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій визнав частково. Пояснив суду, що дійсно між ним і ОСОБА_2 у зазначені в протоколі день, час та місці сталася сварка, в ході якої він викинув речі колишньої дружини з квартири та ображав її нецензурними словами. Зазначив, що це вона спровокувала вказану сварку. Факт економічного насильства не визнає, оскільки квартира, у якій сталася сварка, є орендованою та саме він сплачує орендну плату. Наразі вони з ОСОБА_2 роз`їхалися. Також заперечував факт погрози зброєю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

За наслідками дослідження наявних у справі доказів, таких як рапорту оперативного чергового, письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , а також враховуючи пояснення самого ОСОБА_1 , суд вважає доведеним факт вчинення останнім домашнього насильства психологічного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 .

Факт вчинення домашнього насильства економічного характеру стосовно ОСОБА_2 , категорично заперечувався ОСОБА_1 в ході розгляду справи. Доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 економічного насильства матеріали справи не місять. Тому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 насильства економічного характеру стосовно ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 .

Вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства економічного характеру стосовно ОСОБА_2 підлягає виключенню з доведеного обвинувачення.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, обставини, за яких вчинено правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП. Згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.