Справа № 199/717/25
ПОСТАНОВА

іменем України

24.03.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участі: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Довженка О.В.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 207452 від 28.12.2024, водій ОСОБА_1 28.12.2024 о 18:00 годині в м. Дніпрі по пр. Мануйлівський, е/о338, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з вантажним автомобілем «MAN TGM18.290», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав письмові пояснення надані ним працівникам поліції та додав, що 28.12.2024 він керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Мануйлівський в м. Дніпрі в бік пр. Слобожанський, з приблизною швидкістю 40-45 км/год. Після того, як він проїхав громадську зупинку вул. Ростовська, м. Дніпро та вул.Луговська, м. Дніпро, з правої сторони він помітив вантажний автомобіль, котрий його випереджав, рух свого транспортного засобу він не змінював. Порівнявшись з вантажівкою, він побачив різкий рух «MAN», внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Для того, аби водій ОСОБА_3 не залишив місце пригоди, він наздогнав його та свій автомобіль зупинив поперед вантажівки й викликав працівників поліції. Він вважає, що саме водій ОСОБА_3 винуватий у вказаній пригоді, оскільки не тримав безпечну дистанцію. Схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.12.2024 відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат Кіреєв О.А. пояснив, що дійсно 28.12.2024 о 18:00 годині в м. Дніпрі по пр. Мануйлівський, е/о 338, сталася дорожня транспортна пригода, учасниками якої стали водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Так, працівниками поліції у вказану дату були складені два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КупАП, як відносно водія ОСОБА_1 , так і відносно водія ОСОБА_2 , яким одночасно поставлено у провину порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху. Наразі протокол відносно водія ОСОБА_2 перебуває в провадженні іншого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. Він вважає, що водій ОСОБА_2 не винуватий у даній ситуації, оскільки має великий стаж водіння.

Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 надані працівникам поліції слідує, що 28.12.2024 о 18:00 годині, він керував транспортним засобом «MAN TGM18.290» по пр.Мануйлівській, м. Дніпро, зі швидкістю 45 км/год. Рухаючись по крайній правій смузі, він побачив автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_2 , котрий здійснюючи обгін його автомобіля, допустив зіткнення з його транспортним засобом. Після пригоди він зупинився і чекав патрульних.

Судом 22.01.2025 із урахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», призначено у межах адміністративного провадження № 199/717/25 за фактом цієї ж дорожньо-транспортної пригоди за звинуваченням ОСОБА_1 призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Так, 04.03.2025 до суду з експертної установи надійшов висновок експерта № СЕ-19/104-25/4997-ІТ від 17.02.2025, у відповідності до якого експерту не надалось можливим встановити наявність у ОСОБА_1 порушень п. 13.1 Правил дорожнього руху, які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вище встановлене, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не можливо встановити механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди.

Суд констатує, що після повернення справи про адміністративне правопорушення з експертної установи учасники провадження додаткових клопотань, заяв, в тому числі виклику експерта або призначень додаткових експертиз, суду не заявляли.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту, при цьому суд зауважує, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як слідує з приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з вищенаведеного судом обставин убачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 та порушень п. 13.1 Правил дорожнього руху, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що на переконання суду можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, і спростовує думку потерпілого ОСОБА_2 про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1) ч. 1) ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко