Справа № 459/3367/24 Провадження № 3/459/997/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Жураковський А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ВП №1 Головного Управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.12.2024 о 03:03:00 год. по вул. Будівельна, 9, у м. Шептицькому Львівської області, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

Окрім цього, 15.12.2024 о 03:03:00 год. по вул. Будівельна, 9, у м. Шептицькому Львівської області, керував автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координація рухів) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В.Б. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що направлення та проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби не належить до повноважень працівників поліції. Крім того, зазначив, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому направлення на огляд є безпідставним та протиправним. Також, зазначає що в матеріалах справи відсутній повний відеозапис з портативних відео реєстраторів, що не дає можливості йому в повній мірі дослідити всі обставини. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та йому потрібно право керування транспортними засобами для проходження військової служби. Окрім цього, вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки та не відсторонено від керування транспортним засобом. Більше того, стверджує, що усі долучені додатки до протоколу у справі є недопустимими, у зв`язку із порушенням процедури їх складання.

Вина порушника стверджується представленими документами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №196778, серії ЕПР1 №196790 від 15.12.2024, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 15.12.2024, згідно з яким правопорушник від проходження огляду відмовився;

- рапортом працівника поліції від 15.12.2025, в якому зазначені обставини події;

- відеозаписами, що долучені до матеріалів справи, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не зупинився на вимогу поліцейського та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Доводи захисника правопорушника про неправомірність дій працівників поліції, що проявились в складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього як військовослужбовця, суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону.

За змістом ч.1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.266-1 КУпАП України огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів у випадку, якщо вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Суд звертає увагу, що доказів, які б підтверджували факт виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби на час вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Щодо доводів захисника про незаконність вимоги поліцейського та відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд вважає їх необгрунтованими. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд звертає увагу, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки на даних відеозаписах об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Заперечення захисника не містять доводів, які би указували на незаконність складених протоколів працівником поліції. Також, у даних запереченнях не наведено обставин, які би спростовували докази, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП , якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини вчиненого, особу порушника, вважаю за необхідне обрати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.401 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. І. Жураковський