Справа № 751/4122/24 Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М.
Провадження № 33/4823/194/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Бредюка О. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, із середньою освітою, неодружена,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 27 квітня 2024 року, о 23 год. 42 хв., ОСОБА_1 по вул. Івана Мазепи, 1, у м. Чернігові, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бредюк О. М. просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та поспілкувавшись з останньою, повідомили, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 алкогольні напої не вживала, погодилася проїхати до лікарні. Лікар нарколог не проводив лабораторних досліджень, що є порушенням вимог Інструкції, в якій зазначено, що діагноз лікарем визначається за результатами огляду та лабораторних досліджень, чого у даному випадку виконано не було.

Технічний прилад Драгер зафіксував пари повітря, що видихала ОСОБА_1 , у той час як в Інструкції передбачено наявність проміле алкоголю в крові, яку на вимоги ОСОБА_1 у неї відмовилися взяти, а тому медичний висновок, на думку захисника є недійсним. Контрольний забір повітря перед застосуванням технічного приладу Драгер,не здійснювався. Акт медичного огляду, складений з порушенням вимог нормативних актів, не може використовуватися судом як доказ.

Під час апеляційного розгляду справи захисник адвокат Бредюк О. М. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції в складі екіпажу Вікінг-151, за порушення Правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб KIA RIO, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водійки ОСОБА_1 .

Під час спілкування у водійки були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що вона погодилася, але не змогла його продути. Також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, на що остання теж погодилася.

У медичному закладі ОСОБА_1 була оглянута лікарем наркологом та двічі продувала як того вимагає Інструкція технічний прилад Драгер, продування якого в обох випадках показало стан алкогольного сп`яніння.

Згідно відомостей, зазначених у Акті медичного огляду № 349 від 28.04.2024, у ОСОБА_1 були наявними як зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, так і клінічні. Від неї був відчутний різкий запах алкоголю, мовна здатність була порушена, спостерігалася змазаність мови, рухова сфера млява, хода хитка, спостерігалося тремтіння пальців рук, точні рухи виконувала із зусиллями. Застосування технічного приладу Драгер( газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі) показало - 0,85 проміле і як вимагає методика обстеження, повторне продування через 20 хв. показало - 0,77 проміле.

Відповідно до спільного наказу МВС та МОЗ 1452/735 від 09.11.2015-відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковим. Обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія, що той перебуває у стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин.

Судом першої інстанції для перевірки аргументів сторони захисту, була викликана та допитана лікар нарколог ОСОБА_2 , яка пояснила, що для визначення стану алкогольного сп`яніння керувалася Інструкцією МОЗ, в якій перелічені ознаки сп`яніння, а також, яким чином повинен застосовуватися технічний прилад для визначення вмісту алкоголю в крові людини. У водійки ОСОБА_1 був значно перевищений покажчик вмісту алкоголю в крові, щоб сумніватися в правильності діагнозу, а тому кров на аналіз не відбиралася. Аналіз крові, сечі береться, коли покажчик складає від 0,2 до 0,5 проміле, чого у випадку з ОСОБА_1 не було.

Запаху з порожнини роту та покажчика Драгеру достатньо, щоб визначити стан сп`яніння. Коли ОСОБА_1 продула Драгер, показало 0,85 проміле. Якщо б вона приймала ліки, то Драгер показав би максимум 0,5 проміле, що перевірено лікарем в установі раніше. Через 20 хвилин у ОСОБА_1 прилад Драгер показав 0,77 проміле.

Доводи апеляційної скарги про те, що лікарем наркологом допущено порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки у ОСОБА_1 не були відібрані біологічні зразки природного середовища, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки жодна норма чинного законодавства не містить такого обов`язку.

За приписами п. 3 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктами розділу ІІІ Інструкції також унормовано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок дорожньо транспортної пригоди перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Крім того, за приписами п. 8 даної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння з обовязковим проведенням лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час дорожньо транспортної пригоди.

Таким чином, у апеліційного суду відсутні правові підстави ставити під сумнів медичний висновок лікаря нарколога про перебування водійки ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони захисту з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бредюка О. М. залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець