ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3102/24 Головуючий в 1 інст. Завіновська А.П.
Провадження №33/807/290/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рощина В.С., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Кальнія Д.С., потерпілої ( ОСОБА_3 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальнія Д.С. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції встановив, що 13 травня 2024 року о 13 год. 33 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Демократичній біля буд. 79 в м. Запоріжжі та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом Nissan Rogue Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який в свою чергу від удару виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкоджені, завдано матеріальних збитків, травмованих не має, тобто своїми діями порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції, дослідивши надані докази, закрив провадження відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Кальній Д.С., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені в постанові, не відповідають обставинам справи та наявним в справі доказам, судом надано безпідставну перевагу показам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які повністю суперечать усім іншим матеріалам справи, показам потерпілих і свідка.

Зокрема, проігноровані покази потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 лише на підставі того, що на думку суду свідок сприймав ситуацію на власний розсуд.

Так, на переконання судді, потерпіла ОСОБА_4 , яка хоча і попереджалась про кримінальну відповідальність, не могла в повній мірі бачити та оцінювати дії інших учасників, так як рухалась у зустрічному напрямку, хоча під час допиту в судовому засіданні вона детально розповіла про механізм пригоди, відповіла на запитання і пояснила, що бачила все що відбувалось в полі її зору і сама стала учасником пригоди.

Потерпілий ОСОБА_2 , на переконання суду, для уникнення зіткнення з транспортним засобом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинен був об`їхати його автомобіль справа, про що жодним чином не зазначив експерт, який проводив інженерно-транспортну експертизу.

Звертає увагу, що під час розгляду справи в суді, за постановою суду, за участю всіх учасників разом зі співробітниками поліції було здійснено додатковий огляд місця пригоди. В ході додаткового огляду було конкретизовано місце зіткнення транспортних засобів, а також встановлена видимість знаку пріоритету (2.3 «головна дорога»), яким керувався потерпілий ОСОБА_2 при перетині перехрестя.

Встановлено, що водію ОСОБА_1 , який рухався по другорядній дорозі вул. Радіаторної видно, що по вул. Демократичній перед перехрестям з вул. Радіаторною встановлено знак пріоритету 2.3 «головна дорога». Видимість знаку 2.3 «Головна дорога» для ОСОБА_1 настає щонайменше на відстані 32.8 - 50 метрів до перехрестя де він повинен надати перевагу у русі, так як рухається по другорядній дорозі.

Разом із цим, висновки експертизи № СЕ-19/108-24/19604-ІТ від 07.11.2024 року, проведеної в рамках даної справи, викликають сумнів в достовірності з приводу наступного:

1) Експерту були надані всі необхідні параметри для розрахунку, але він не перевірив на технічну спроможність розташування місця зіткнення, яку вказав водій ОСОБА_1 . При допиті в судовому засіданні експерт не зміг пояснити чому він не зробив відповідних розрахунків і яких розмірів йому для цього не вистачало.

2) За показами особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 під час його виїзду на головну дорогу автомобіль потерпілого ОСОБА_2 знаходився від місця зіткнення на відстані 155.6-200 метрів.

Зазначений факт судом не було прийнято до уваги, хоча в першу чергу з логічного міркування - потерпілому ОСОБА_6 не було необхідності взагалі гальмувати і змінювати напрямок руху так як автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_1 перед зіткненням залишив смугу його руху і не становив перешкоди. Зазначений факт протерічить показам потерпілих, свідка і нічим не підтверджується і не перевіряється з технічної точки зору при проведенні експертизи.

3) При розрахунках експерт взагалі не прийняв до уваги видимість дорожнього знаку пріоритету 2.3 «Головна дорога» для ОСОБА_1 , а відповідно і не прийняв при розрахунках момент виникнення небезпеки з цього приводу.

При допиті в судовому засіданні експерт пояснив, що як би він прийняв при дослідженні видимість зазначеного знаку, то висновки експертизи були б інші.

4) Експерт в розрахунках для водія ОСОБА_1 по показам потерпілих і свідка взагалі не приймає наявність знаків пріоритету на перехресті, вважає що це перехрестя для ОСОБА_1 - рівнозначне і так як він наближається до перехрестя з правої сторони від потерпілого ОСОБА_2 , то має перевагу у русі.

Апелянт вважає, що з наведеної позиції експерта вбачається, що взагалі немає винних у ДТП, і ніхто не порушував правила дорожнього руху України.

Зазначає, що проведена експертиза є неповною, протерічить іншим матеріалам справи. Так, під час допиту в судовому засіданні експерт пояснив, що дорожні знаки пріоритету мають відмінну від інших знаків форму, що дає можливість учасникам дорожнього руху зрозуміти, що це знаки пріоритету навіть, якщо дивитись на них з протилежної сторони.

Таким чином вважає, що ОСОБА_1 мав можливість зрозуміти, що водій ОСОБА_2 їде по головній дорозі і має перевагу у русі.

З наведеного слідує, що судом один доказ, а саме покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - приймаються до уваги, а протокол про адміністративне правопорушення, схема огляду місця пригоди з зазначенням дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» - для потерпілих, схема додаткового огляду місця пригоди з зазначенням видимості дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» - для потерпілих, фототаблиця, покази потерпілих і свідка до уваги не приймаються і фактично визнані неналежними доказами.

Наполягає, що суд відповідно до оскаржуваної постанови, фактично оцінив дії потерпілих і дійшов висновку, що правила дорожнього руху порушили потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які рухались по головній дорозі на перехресті прямо по напрямку головної дороги.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають обставинам справи, а судом не вірно надана оцінка доказам, які є в справі, прийняте упереджене ставлення до наявних доказів - показів потерпілих, свідка.

Просить постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі ст. 38, п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

23 січня 2025 року, до Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від захисника ОСОБА_1 адвоката Рощина В.С., в яких він вважає доводи апелянта необґрунтованими та безпідставними, а апеляційну скарга такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування доводів своїх заперечень зазначив, що не погоджуючись із інкримінованим ОСОБА_1 порушенням п. 16.11 ПДР, сторона захисту послідовно доводила в судових засіданнях його відсутність, посилаючись на те, що за напрямком руху водія ОСОБА_1 був відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Відповідно до ПДР, другорядною дорогу робить саме встановлений дорожній знак 2.1, а за його відсутності ОСОБА_1 міг обґрунтовано вважати, що наближається до рівнозначного перехрестя та керуватися «правилом правої руки».

Таким чином, вказана ДТП сталася внаслідок невідповідності організації дорожнього руху на перехресті вимогам ПДР України та ДСТУ 4100-2021.

Вважає, що суд ретельно підійшов до з`ясування обставин справи. Окрім допитів безпосередніх учасників ДТП, суд допитав свідка події, за клопотанням сторони захисту викликав та допитав працівника поліції, який складав матеріали ДТП, дав доручення УПП в Запорізькій області провести з усіма учасниками додаткові огляди місця ДТП, долучив схему організації дорожнього руху та розташування дорожніх знаків на перехресті спрямував матеріали для вирішення питання щодо притягнення посадової особи, відповідальної за належне утримання дорожніх знаків на перехресті, а також призначив за матеріалами справи судову інженерно-транспортну експертизу механізму та обставин ДТП, після чого допитав експерта для роз`яснення його висновку.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що на момент ДТП за напрямком руху ОСОБА_1 був відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», хоча відповідно до схеми організації дорожнього руху він повинен там бути встановлений.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/108-24/19604-ІТ від 07.11.2024 року, водій ОСОБА_1 наближаючись до перехрестя вул. Демократична та вул. Радіаторна повинен був вважати, що наближається до нерегульованого рівнозначного перехрестя і не був зобов`язаний давати дорогу автомобілю Nissan, оскільки за напрямком його руху був відсутній дорожній знак 2.1. «Дати дорогу».

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 дав роз`яснення свого висновку і на питання представника потерпілого пояснив, що водій ОСОБА_1 не повинен був керуватися дорожніми знаками за напрямком водія ОСОБА_9 , які висіли до нього тильною стороною, оскільки у відповідності до ПДР повинен керуватися лише знаками за напрямком свого руху. Також він не мав змоги однозначно встановити їх зміст, оскільки знаки 2.3 «головна дорога» та 2.4 «Кінець головної дороги» мають абсолютно однакову форму.

Крім того, експерт зазначив, що навіть за формою дорожніх знаків з тильної сторони судити про їх зміст нема сенсу, оскільки будь-який знак квадратної форми (наприклад 5.38.1 «Пішохідний перехід») випадково перекосившись на 45° внаслідок зносу елементів кріплення, міг з оборотного боку нагадувати знаки пріоритету. Одночасно експерт спростував твердження представника потерпілого щодо необхідності ОСОБА_1 за відсутності знаків пріоритету за напрямком руху вважати, що він знаходиться на другорядній дорозі у відповідності до вимог п. 16.15 ПДР, оскільки він чітко визначав асфальтне покриття на своїй проїзній частині.

Сторона захисту вважає цілком логічним висновок експерта, на який посилається представник потерпілого (а.с. експертизи 27 питання 3, варіант 2 ) щодо відсутності у всіх учасників ДТП технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки вина в даному ДТП цілком лежить на посадовій особі КП «Запоріжміськсвітло» ОСОБА_10 , який відповідальній за встановлення дорожніх знаків на перехресті вул. Демократична - вул. Радіаторна, та вина якого була доведена належними доказами постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року.

На думку сторони захисту, вказана постанова має преюдиційне значення, оскільки встановлює юридичний факт, відповідно до якого винною особою у даному ДТП є саме ОСОБА_10 , а потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода.

На підставі викладеного адвокат Рощин В.С. просить дослідити в судовому засіданні постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2024 року в справі про адміністративне правопорушення №332/4867/24 за ч. ст. 140 КУпАП, відносно посадової особи КП «Запоріжміськсвітло» ОСОБА_10 , яка не досліджувалось судом першої інстанції, оскільки на момент прийняття рішення в справі, ще не існувала та долучити її до матеріалів провадження.

Просить у задоволенні апеляційної скарги адвоката Кальнія Д.С. який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 відмовити. Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, залишити без змін.

У судовому засіданні, адвокат Кальній Д.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що суд необґрунтовано не прийняв до уваги покази свідків.

Потерпілий ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що на вказаний ділянці дороги, де мало місце ДТП, раніше був наявний знак «Дату дорогу», тому він був впевнений, що і на протилежній стороні дороги, наявний даний знак. Під час здійснення руху, був впевнений, що у нього перед перехрестям знак «Головна дорога».

Потерпіла ( ОСОБА_11 ) ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_1 виїхав на перехрестя дороги «накатом», без зупинки транспортного засобу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рощин В.С. зазначив, що ОСОБА_1 інкримінується те, що він здійснюючи рух по другорядній дорозі, не надав дорогу потерпілому ОСОБА_2 . Разом із цим, ОСОБА_1 здійснював рух по дорозі, на якій перед перехрестям відсутній відповідний знак «надати дорогу», обидві дороги асфальтовані. Вказав, що не оспорює факт руху потерпілих по головній дорозі. Вважає, що у дорожньої транспортній пригоді винуватою є особа, яка відповідальна на організацію руху на дорозі. Щодо потерпілої ( ОСОБА_11 ) ОСОБА_4 висловив позицію про відсутність в її діях будь-яких порушень ПДР України.

ОСОБА_1 зазначив, що вину в скоєнні інкримінованому йому правопорушенні не визнає. Під час встановлення обставин ДТП співробітники поліції проявили халатність, не з`ясували всіх обставин події. Останні вважали, якщо він здійснював рух по другорядній дорозі, то саме він є винуватим у виникнення ДТП. Однак, на момент ДТП його транспортний засіб вже знаходився на роздільній смузі, пропускаючи автомобіль «Ланос». Вважає, що автомобіль «Ниссан» міг проїхати прямо, такій можливості, його автомобіль не заважав. Ширина проїзної частини дороги складає 8 метрів, проте автомобіль «Ниссан» здійснив зіткнення з його автомобілем. Вказав, що виїжджая на перехрестя транспортний засіб «Ниссан» перебував в полі його зору на великій відстані, а тому він був вбув впевнений, що безперешкодно проїде перехрестя. Додав, що водій «Ниссана» навіть не застосував гальмування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується вст. 251 КУпАП.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час розгляду справи не встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 16.11 Правил дорожнього руху та не доведено, що дії останнього перебувають у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції, за обставин, установлених в постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 904132 від 13 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було інкриміновано те, що 13 травня 2024 року о 13 год. 33 хв., він керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Демократичній біля буд. 79 в м. Запоріжжі та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом Nissan Rogue Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який в свою чергу від удару виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкоджені, завдано матеріальних збитків, травмованих не має, тобто своїми діями порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди та фотознімках, наявних в матеріалах справи зафіксована ділянка дороги, на якій сталась ДТП, розташування транспортних засобів ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , Nissan Rogue Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 та Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3 , місце їх зіткнення, напрямки руху транспортних засобів, відомості щодо пошкоджень на транспортних засобах, сталий орієнтир, до якого на схемі здійснена прив`язка об`єктів, наявність знаку «Головна дорога» по напрямку руху Nissan Rogue Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначена схема підписана всіма учасника дорожньої транспортної пригоди без зауважень.

Слід зазначити, що з даної схема місця ДТП випливає, що на момент дорожньої-транспортної пригоди за напрямком руху ОСОБА_1 перед перехрестям був відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».

Згідно висновку експерта С. Гайдая, складеного за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/108-24/19604-ІТ від 7 листопада 2024 року, у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21150 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 рухався по проїзній частині вул. Радіаторна та наближався до перехрестя на якому, у його напрямку, знаки пріоритету були відсутні, зокрема дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, тому, оскільки на той час за його напрямком даний знак був відсутній, то водій ОСОБА_1 повинен був вважати, що наближається до нерегульованого рівнозначного перехрестя і тому не зобов`язаний був надавати водію автомобіля Nissan Rogue (номерний знак НОМЕР_2 ) Паш CO., який наближався до нього за напрямком зліва направо.

Зазначені висновки під час розгляду справи в суді першої інстанції, експерт С. Гайдай підтвердив, зазначивши, що в даній справі, за відсутності знаку 2.1 «Дати дорогу» та наявності дорожнього покриття, ОСОБА_1 , не повинен був керуватися положеннями п. 16.15 ПДР України.

Під час апеляційного перегляду справи, захисником ОСОБА_1 адвокатом Рощиним В.С. надано копію постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року, яка набрала законної сили 3 січня 2025 року.

З даної постанови суду вбачається, що 13 травня 2024 року о 13-11 год. за адресою: м. Запоріжжя, Заводський р-н, перехрестя вул. Демократичної та вул. Радіаторної (біля буд. 79 по вул. Демократичній), ОСОБА_10 , який будучи посадовою особою (начальником ЕТР № 4 КП «Запоріжміськсвітло»), відповідальною за утримання та відновлення дорожніх знаків, не вжив своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, а саме не встановив відсутні дорожні знаки пріоритету 2.1 «Дати дорогу», чим порушив вимоги п.5.12.1.1, п. 5.12.1.4 ДСТУ 3587:2022, що спричинило ДТП за участю транспортних засобів ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 та Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого було завдано матеріальну шкоду, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Провадження в справі відносно ОСОБА_10 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, слід визнати вірними висновки судді суду першої інстанції про недоведеність того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 16.11 ПДР України, які б перебували у прямому причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів та їх пошкодженнями, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційних скарг.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України відносно ОСОБА_1 , закрито у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/3102/24