Справа № 517/298/25
Провадження № 3/517/217/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол складений інспектором прикордонної служби 1 категорії (начальником спеціального приміщення) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 .

Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду встановлено, що 13 березня 2025 року біля 13 год 30 хв, на західній околиці с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів від лінії державного кордону, було виявлено ОСОБА_1 , який в групі осіб, а саме з ОСОБА_3 , намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р.Молдова на напрямку с-ще Захарівка (Україна) с. Колосове (РМ), в районі пп/зн0438/07, поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (зв.а.с. 1). Крім цього, про вказане судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 16). Варто наголосити, що у матеріалах справи наявна підписана ОСОБА_1 заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 11).

Також, у матеріалах справи міститься власноручно написана ОСОБА_1 заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється та повідомлений про дату, час розгляду справи у приміщенні Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 5).

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 41-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203-206-1, розглядаються протягом доби.

Отже, ураховуючи закінчення строку розгляду справи, визначеного ч. 2 ст. 277 КУпАП, який є усічений та не підлягає продовженню, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 001321Е від 13 березня 2025 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту (а.с. 1); рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії (начальника спеціального приміщення) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 від 13 березня 2025 року, згідно якого він 13 березня 2025 року біля 13 год 30 хв будучи в прикордонному наряді «ПП» на напрямку с-ще Захарівка (Україна) с. Колосове (РМ), на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, виявив 2 громадян України, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які намагалися здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку (а.с. 2); схемою місцевості виявлення правопорушення від 13 березня 2025 року, з якої встановлено, що 13 березня 2025 року о 13 год 30 хв прикордонним нарядом «ПП» поблизу с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, було виявлено 2 громадян України, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Напрямок руху виявленої групи з с-ща Захарівка (Україна) в напрямку с. Колосове (Р.Молдова) на вихід з України, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 березня 2025 року, згідно яких він власноручно вказав, що в месенджері «Telegram» знайшов канал під назвою «Виїзд», в якому йому пообіцяли за грошову допомогу у розмірі 1500 доларів США посприяти у незаконному перетині державного кордону. Так, 13 березня 2025 року о 08 год 30 хв він разом іншим чоловіком на електропоїзді виїхав з м. Одеса в бік державного кордону. Однак по дорозі до кордону вони були зупинені працівниками прикордонної служби. Свою вину у скоєному правопорушенні визнає повністю, доповнень та зауважень не має (а.с. 4), доповідною запискою за результатами проведення перевірочних заходів, з якої вбачається отримання ОСОБА_1 від невідомої особи через месенджер «Telegram» порад та вказівок щодо незаконного перетину державного кордону та вчинення останнім послідовних дій спрямованих на їх виконання, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону (а.с. 6-8).

Отже, винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 (чоловік призовного віку, мешканець с. Чернігів), особа якого встановлена згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданого 27 грудня 2024 року органом 7411, який мав останній при собі, був виявлений прикордонниками 13 березня 2025 року о 13 год 30 хв на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, поблизу с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області (в районі у якому запроваджений прикордонний режим).

Отже, зазначене вище, а саме місце виявлення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного правопорушення, суд визнає його щире розкаяння. Обставини, що обтяжують його відповідальність судом не встановлені.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та характер вчиненого правопорушення, яке вчинено в період дії воєнного стану, особу порушника, який свою вину у вчиненні правопорушення визнав, а також ураховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33, 40-1, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 9350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 18700 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя