Справа №: 343/347/25
Провадження №: 3/343/182/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скрипника В.Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

23 лютого 2025 року о 23.58 год., в м. Долина, по вул. Обліски, водійка ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водійки проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6810». Результат огляду (тест №13378) - 0,38‰, чим порушила вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

у судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про місце і час розгляду справи була повідомленою належним чином.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Скрипник В.Б.зазначив,що ОСОБА_1 вини не визнає та подав клопотання (а.с. 23-26), яке у судовому засіданні підтримав, в якому просить закрити провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Суть поданого клопотання зводиться до того, що: ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції безпідставно, а тому всі здобуті докази, в силу принципу «плодів отруйного дерева», є незаконними; відео є фрагментарним, а тому є неналежним доказом; в направленні в заклад охорони здоров`я зазначено неправильне його найменування.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та оптичний диск із відеозаписами:

не зважаючи на невизнання вини , винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254860 від 24.02.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не надавався. Копію протоколу ОСОБА_1 отримала, що засвідчила власним підписом (а.с. 1);

- роздруківкою з приладу «Drager» alkotest 6810, відповідно до даних якої, тест на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 00.21 год 24.02.2025. Результат тесту №13378 0,38‰ (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Долинська БЛ» від 24.02.2025. Проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 5);

- оптичним диском із відеозаписами (а.с. 11), оглянувши які, судом встановлено, як патрульний автомобіль поліції прямує за транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та за допомогою проблискових маячків червоного кольору подає вимогу по зупинку. За кермом перебуває ОСОБА_1 . В ході спілкування із останньою, поліцейським було виявлено у неї ознаки алкогольного сп`яніння. Водійці ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 також було роз`яснено її право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у разі незгоди із результатом огляду, роз`яснено право пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водійка ОСОБА_1 погодилась пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Після цього, поліцейським було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, надано їй герметично упакований мундштук та зроблено контрольний замір. Результат огляду 0,38‰. Від проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я водійка ОСОБА_1 відмовилась. При цьому, ОСОБА_1 не заперечувала факт вживання нею алкогольних напоїв, пояснивши, що «вона майже нічого не пила». Надалі поліцейськими було складено адмінматеріали, ознайомлено з такими ОСОБА_1 та вручено їй копії таких.

ІV. Оцінка суду:

заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши подане клопотання, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Cуд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».

Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.

Як зазначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку спеціального технічного засобу, акт огляду, направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, декларацію про відповідність вимогам технічного регламенту мундштуків, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а також оптичний диск із відеозаписами, які є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Відповідно до абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується оглянутим в судовому засіданні оптичним диском із відеозаписами та її захисником не заперечується.

Більше того, із дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час спілкування із водійкою ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Результат огляду виявився позитивним, а саме у 1,9 разів перевищував допустиму норму. Від проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я водійка ОСОБА_1 відмовилась.

Суд зазначає, що відеозапис дозволяє послідовно відтворити події, є інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників подій.

Більше того, слід зазначити, що відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а відтак є належним та допустимим доказом у даній справі.

Таким чином, оскільки водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відносно неї правомірно складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, водійці ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх прав та інтересів, зокрема: прийняти рішення щодо згоди або відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я; ознайомитися зі змістом пред`явленого звинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого звинувачення та дій працівників поліції; отримати копію протоколу і інших матеріалів про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу і на те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту, зокрема, установлення стану алкогольного сп`яніння, а саме, коли показник спеціального технічного засобу перевищує 0,20‰.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевказане, а також те, що будь-яких порушень при провадженні справи про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції при перегляді відеозапису судом не встановлено, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Скрипника В.Б., в частині того, що водійку ОСОБА_1 було зупинено безпідставно та звертає увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд на визначення стану сп`яніння, кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Безпідставними є і доводи захисника в частині того, що відеозапис із технічних засобів є фрагментарним, оскільки такі спростовуються його переглядом, з якого встановлено, що відеозаписи є безперервними, інформативними та дозволяють послідовно і в повній мірі відтворити події.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника в частині того, що в направленні на огляд поліцейським було вказано неіснуючий заклад охорони здоров`я, оскільки поліцейським було зазначено скорочено назву такого і враховуючи те, що в м. Долина є лише один заклад охорони здоров`я, скорочена назва такого жодним чином не порушила права ОСОБА_1 , не ввела її в оману і враховуючи те, що остання категорично відмовилась від доставлення її до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильність чи неправильність найменування такого не має у даній справі жодного значення.

Стороною захисту зверталась увага і на інші недоліки в справі, однак переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення вимог п. 2.9.а ПДР України - не наведено.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею адміністративного правопорушення та її особу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

V. Вирішення питання судового збору:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з неї слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів