Провадження № 3/470/64/25
Справа № 470/142/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А.,

за участю секретаря Обуховської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Калуга Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстровану АДРЕСА_1 , працюючу економістом (по заробітній платі) централізованої бухгалтерії Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради, маючу на утриманні одну неповнолітню дитину, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.164-12 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 14/06/2025 пр від 26 лютого 2025 року ОСОБА_1 , будучи економістом по заробітній платі централізованої бухгалтерії Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради, яка відповідно до п.6 посадової Інструкції, затвердженої начальником Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради від 01 липня 2021 року, складає штатні розписи згідно із затвердженою структурою відділу освіти, схемами посадових окладів, фондами заробітної плати і чинними нормативами, вносить до них зміни, зумовлені появою нових видів діяльності, внесла до штатних розписів Мурахівського ліцею на 2023/2024, 2024/2025 навчальні роки (за 01.09.2023,01.01.2024,01.09.2024) посаду соціального педагога у кількості, що перевищує нормативну чисельність (максимальну) визначену відповідно до Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року № 1205, що призвело до нецільового використання бюджетних коштів освітньої субвенції до листопада 2024 року, що є порушенням ч. 1 ст.6 Закону України "Про повну загальну середню освіту" від 16 січня 2020 року, абз. 3 ч.1 ст.119 Бюджетного Кодексу України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.164-12 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, крім того надала клопотання про закриття у відношенні неї справи за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суддя доходить наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Диспозиція частини 5 статті 164-12 КУпАП передбачає відповідальність за здійснення видатків, кредитування місцевого бюджету, які відповідно до Бюджетного кодексу України мають проводитися з іншого бюджету; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік; нецільове використання бюджетних коштів; видання нормативно-правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати бюджету всупереч закону; здійснення видатків на утримання бюджетної установи одночасно з різних бюджетів всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 164-12 КУпАП, полягає у:

- здійсненні видатків, кредитування місцевого бюджету, які відповідно до Бюджетного кодексу України мають проводитися з іншого бюджету;

- здійсненні видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік;

- нецільовому використанні бюджетних коштів;

- виданні нормативно-правових актів, що зменшують надходження бюджету або збільшують витрати бюджету всупереч закону;

- здійсненні видатків на утримання бюджетної установи одночасно з різних бюджетів всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Під нецільовим використанням бюджетних коштів слід розуміти витрачання їх на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути посадова особа, яка є розпорядником бюджетних коштів. Розпорядниками бюджетних коштів є бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків з бюджету.

Крім того, за вимогами п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Так з матеріалів справи, а саме штатних розписів на 2023, 2024 роки Мурахівського ліцею Березнегуватської селищної ради вбачається, що вони підписані головним бухгалтером відділу освіти, культури молоді та спорту Березнегуватської селищної ради, погоджені його начальником та затверджені директором Мурахівського ліцею (а.с.33-35).

З акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради за період 01.01.2021 по 30.09.2024 років Управління південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області №15-15-11/30 від 21 лютого 2025 року вбачається, що порушення бюджетного законодавства, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , допущено, зокрема, головним бухгалтером відділу освіти, культури, молоді та спорту, яка відповідно до пунктів 2.2-2.4 посадової інструкції від 07 липня 2020 року планує, розробляє та контролює бюджет, кошторис, штатні розписи згідно бюджетних прогарам, контролює надходження та використання коштів загального фонду та спеціального, контролює складання тарифікаційних списків, раціональних розподіл педагогічного навантаження згідно із навчальними планами та правильне нарахування і виплату заробітної плати працівникам (а.с.2-14).

Крім того за даними п.2.15. вказаної посадової інструкції від 07 липня 2020 року, саме головний бухгалтер відділу освіти, культури, молоді та спорту здійснює контроль за цільовим та ефективним використанням фінансових, матеріальних, інформаційних та трудових ресурсів (а.с.9-21).

З посадової Інструкції економіста (по заробітній платі), затвердженої начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту 01 липня 2021 року, яка мається в матеріалах справи вбачається, що економіст лише складає штатні розписи згідно із затвердженою структурою відділу освіти, схемами посадових окладів, фондами заробітної плати і чинними нормативами, вносить до них зміни, зумовлені появою нових видів діяльності (посад). Контроль за цільовим використанням бюджетних коштів вказаною посадовою інструкцією на економіста (по заробітній платі) не покладено (а.с.17-18).

Тобто ОСОБА_1 , яка працює економістом (по заробітній платі) відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки не є посадовою особою бюджетної установи, яка є розпорядником бюджетних коштів.

Стаття 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі "Аллене де Рібемон проти Франції" від 10.02.95 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім того, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість зі змісту протоколу № 14/06/2025 пр від 26 лютого 2025 року та доказів, долучених до нього вбачається, що порушення бюджетного законодавства, що інкримінуються ОСОБА_1 було виявлено в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності відділу освіти 21 лютого 2025 року, але сам протокол про адміністративне правопорушення складено 26 лютого 2025 року, тобто через 5 днів після фактичного виявлення правопорушення, що суперечить вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.164-12 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.164-12 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С. А. Луста