Справа № 358/417/25 Провадження № 3/358/230/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українця, уродженки м. Богуслав Київської області, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в КПН БМР «Богуславський ЦПМСД» медичною сестрою, інваліда другої групи, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 березня 2025 року серії ВАД № 098108, складеного інспектором СЮП ВП відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим лейтенантом поліції Колісник Г.І., 17 березня 2025 року близько 22.00 години ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що проявились у висловлюванні образливих слів та погрозами застосування насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що дійсно між нею та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 виникла обоюдна сварка на побутовому ґрунті, під час якої вона вважаючи поведінку дочки неправильною, намагалась її переконати та зробила зауваження. Вона заперечує вину у вчиненні вказаного правопорушення, та просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї, оскільки вона не вчиняла домашнього насильства щодо своєї дочки. Також стверджує, що на даний час вони помирилися.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що через непорозуміння із матір`ю в них відбулася сварка, під час якої мати на неї кричала та замахнулася віником. Вона будучи схвильованою зателефонувала на службу 102 та хотіла запитати поради, але після її дзвінка відрузу приїхали працівники поліції. На даний час вони з матір`ю примирилися.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. А за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбачена відповідальність за частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2025 року серії ВАД № 098108, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона «17 березня 2025 року близько 22.00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї дочки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що проявились у висловлюванні образливих слів та погрозами застосування насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП».

Натомість із досліджених матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство за вказаних обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, крім пояснень потерпілої ОСОБА_2 , не долучено інших доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та відсутні докази на підтвердження її вини.

Частина ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 та 2 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Слід зазначити те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 098108 від 18.03.2025 вказано що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, хоч диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в новій редакції передбачає відповідальність у тому випадку, коли внаслідок домашнього насильства завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 виник обоюдний конфлікт на побутовому ґрунті.

При цьому, суд вважає, що факт обопільної сварки не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства.

Таким чином, в матеріалах наданих суду відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не підтверджується достатньою сукупністю допустимих доказів, передбаченими ст. 251 КУпАП України, оскільки з встановлених обставин не вбачається наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення мало місце 17.03.2025, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подач і апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов