Справа № 504/2442/24
Номер провадження 3/504/330/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП, місце проживання АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області, повторно, після дооформлення, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 468392 від 25.05.2024, складеного інспектором РПП СПД 1 ВП 4 ОРУП 2 ГУНП в Одеській області Гніденко О.В. вбачається, що 25.05.2024 о 01:15 год. за адресою: вул. Гоголя 69, с. Фонтанка, Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Lexus держномер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер № 0892 в присутності двох свідків. Відповідно до тесту № 299 результат огляду позитивний 0,38 проміле. В подальшому в медичному закладі від проходження огляду на стан сп`яніння особа відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, передбаченого п. 2.9.а Правил дорожнього руху відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході судового розгляду справи захисник особи, що притягається до відповідальності - адвокат Д.Ошарін просив провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на висновки суду апеляційної інстанції за результатом перегляду постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.07.2024, прийнятої по даній справі та підтримав доводи, викладені в запереченнях на протокол від 08.07.2024.

Так, доводи захисника в основному полягали в тому, що в порушення вимог закону процедуру огляду на стан сп`яніння частково зафіксовано на камеру телефону. Правові підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, водій не порушував правил дорожнього руху, що свідчить про те, що подальші вимоги працівників поліції цей водій не зобов`язаний був виконувати. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, перед проведенням огляду на стан сп`яніння. Наявний у матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не підписаний поліцейськими. Рівень алкоголю у повітрі за результатом тестування особи не перевищував норми 0,5 проміле, що визначена чинними міжнародними договорами.

Захисник також просив допитати громадянина ОСОБА_2 , який підтвердить, що ОСОБА_1 сиділа за кермом транспортного засобу на його прохання та не здійснювала рух транспортним засобом.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст. 245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано та судом досліджено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 468392 від 25.05.2024 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено: «керувала авто lexus НОМЕР_2 в 11 вечора випила 1 пиво в ресторані Яхта. В авто перебувала 300 метрів по просьолочній дорозі, переганяла авто до дома правил ПДД не порушувала»;

- даними роздруківки тесту приладу Драгер, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (результат тесту 0,38 проміле вмісту алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі);

- даними письмових пояснень ОСОБА_3 від 25.05.2024, який повідомив, що він є членом підрозділу сприяння правоохоронним органам та 25.05.2024 ніс службу по охороні громадського порядку в с. Фонтанка, о 01:15 год. помітив як рухається автомобіль Лексус р.н. НОМЕР_2 , який був ними зупинений, водій ОСОБА_1 мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, та свідками було викликано поліцію. В присутності свідків ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, який показав 0,38 проміле, з результатами водій погодилась, пройти огляд у медичному закладі відмовилась;

- даними письмових пояснень ОСОБА_4 від 25.05.2024, який повідомив, що також є членом підрозділу сприяння правоохоронним органам та надав аналогічні пояснення;

- даними направлення на огляд ОСОБА_1 метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.05.2024;

- відео записами, з місця зупинки транспортного засобу, під час дослідження яких знайшли своє підтвердження обставини викладені в протоколі.

Одеський апеляційний суд постановою від 27.09.2024, скасовуючи постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.07.2024 та скеровуючи матеріали справи № 504/2442/24 до СПД № 1 ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області на доопрацювання та для належного оформлення зазначив, що письмовими поясненнями свідків наявних в матеріалах справи в сукупності з іншими доказами не підтверджено належним чином та має суперечливий характер, що апеляційному суду перешкоджає через неявку вказаних свідків перевірити.

Огляд відеозапису, наданого з місця події в наявності не містить беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 керувала вищевказаним транспортним засобом. Також з відеозапису вбачається, що поліцейськими не було задокументовано порушень ПДР які б мали законні підстави передбачені ст.35 ЗУ Про Національну поліцію для зупинки ОСОБА_1 та те , що на відеозапису відсутня інформація про транспортний засіб про який вказано в протоколі, що саме ним керувала ОСОБА_1 .

За результатом виконання постанови Одеського апеляційного суду від 27.09.2024, інспектором РПП СПД № 1 ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області О.Гніденко надано рапорт, згідно якого підставою зупинення транспортного засобу Lexus держномер НОМЕР_2 , 25.05.2024 о 01 год 15 хвил., який рухався у комендантську годину по вул. Гоголя, буд. 68 с. Фонтанка Одеського району Одеської області під керуванням ОСОБА_1 , слугувала постанова Кабінету Міністрів України від 07.08.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану», якою на території м. Одеса з 1 березня 2023 року з 00.00 годин по 05.00 години ранку введено комендантську годину. У зазначені години на вулицях та в інших громадський місцях забороняється перебування та рух транспортних засобів без спеціальних виданих перепусток і посвідчень. Якщо людина в заборонений час, протягом комендантської години перебуває на вулиці, то патрулі Національної поліції України, члени громадського формування з охорони громадського порядку мають право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.

Також, судом за клопотанням захисника було викликано та допитано в суді в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Допитаний свідок ОСОБА_3 суду показав, що є інспектором з охорони громадського порядку СП № 11 громадського формування МГБ, під час патрулювання узбережжя, 25.05.2024 під час дії комендантської години побачили автівку, яка рухалася від ресторану ОСОБА_5 , про дану обставину було сповіщено черговому екіпажу поліції, на під`їзді до шлагбаума автівка зупинилася, оскільки через відсутність світла останній автоматично не відкрився, з правого пасажирського сидіння вийшов чоловік та почав вручну відкривати шлагбаум, коли вони з другим інспектором ОСОБА_4 підійшли до автівки за кермом сиділа жінка, коли вона відкрила вікно з салону почувався запах алкоголю. Коли під`їхав екіпаж поліції, жінці було повідомлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, вона відмовилась, пройти на місці також відмовилась, після того як з нею поспілкувався її чоловік вона погодилася пройти огляд на місці, продула Драгер, тест був позитивний, вона з ним погодилася, не заперечувала, що вживала алкоголь.

Допитаний свідок ОСОБА_4 надав аналогічні покази, додатково суду показав, що у нього є фіксація факту керування громадянкою ОСОБА_1 транспортним засобом на його мобільному телефоні.

Відеозапис був представлений суду та захиснику особи, що притягається до відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що є цивільним чоловіком ОСОБА_1 , того вечора, він поїхав до ресторану ОСОБА_5 щоб її забрати зі свята, оскільки вона вжила алкоголь, під`їхавши до шлагбауму він зрозумів, що той в автоматичному режимі не відкривається, вийшов з автівки та сказав ОСОБА_6 пересісти за кермо та зачинитись в машині, після цього під`їхали працівники поліції, але його вони слухати не хотіли, що саме він керував автівкою.

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи захисника ґрунтуються на тому, що в порушення вимог закону процедуру огляду на стан сп`яніння частково зафіксовано на камеру телефону, судом враховуються, проте вони не зумовлюють недійсність огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 з урахуванням сукупності інших зібраних доказів по справі.

Доводи захисника про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки водій не порушував правил дорожнього руху, що свідчить про те, що подальші вимоги працівників поліції цей водій не зобов`язаний був виконувати, суд відхиляє, оскільки зупинка автомобіля була зумовлена порушенням правил комендантської години.

З приводу доводу захисника про необхідність застосування судом при розгляді даної справи норм Конвенції ООН від 1968 року, якою встановлено, що водія можливо вважати у стані алкогольного сп`яніння, лише коли в його організмі міститься алкоголю не менше 0,5 проміле, суд зазначає наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 7 р.2 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 25 квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Водій транспортного засобу повинен уникати будь-яких дій, що не пов`язані з водінням.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, при якому керування водіями транспортними засобами має бути заборонено. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші (менші) показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні. З огляду на наведене, порушень норм національного законодавства при розгляді справи суд не вбачає.

Згідно роздруківки результату проходження ОСОБА_1 алкотесту 25.05.2024 за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» тест №299, його показник становив 0,38 проміле.

Тобто належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд надає критичну оцінку показам свідка ОСОБА_2 , оскільки вони суперечать іншим зібраним по справі доказам та є намаганням допомогти своїй цивільній дружині.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи судом не встановлені.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова