Справа № 632/491/25
провадження №3/632/219/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року місто Златопіль

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Жаврів Гощанського району Рівненської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/986 від 28 лютого 2025 року, 27 лютого 2025 року о 14 годині 00 хв. солдат ОСОБА_1 , був виявлений за адресою: АДРЕСА_2 , його було виявлено представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків.

В подальшому молодшого сержанта ОСОБА_2 було направлено до КНП ХОР «ОКНЛ» відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до виписки № 184 із медичної карти амбулаторного хворого солдат ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить розглянути справу без його участі, свою провину визнає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить таких висновків.

Статтями 7, 9 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, суд виходить з того, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (заява №16347/02, рішення від 09.06.2011, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, рішення від 30.05.2013, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП склад правопорушення становлять дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина перша статті); та участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (частина друга статті).

За положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 266-1 КУпАП).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі - Порядок).

Згідно із пунктами 8, 10, 11 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я.

У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, уповноваженою посадовою особою надані такі докази: протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/986 від 28 лютого 2025 року, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 184 від 27 лютого 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення ОСОБА_1 ; рапорт про виявлення солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків та особисті документами останнього.

При цьому, всупереч п. 11 Порядку матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відеофіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та/або відповідні пояснення свідків, у протоколі про них не зазначено.

До того ж в порушення ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка його склала, тобто він не відповідає вимогам щодо змісту протоколу, визначеному цією нормою, а отже є незаконним.

Таким чином, уповноваженою посадовою особою не дотримано Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 12 січня 2024 року № 32, а також ст. 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема ч. 2.

Відповідно до ч. 9 ст. 261-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а отже його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин суд доходить висновку, що самі по собі: виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 № 184 від 27 лютого 2025 року, письмові пояснення останнього, рапорт про виявлення солдата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків та його особисті документи, не можуть бути достатніми і беззаперечними доказами його вини.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно із якими усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ст. 247 КУпАП).

На підставі викладеного вище та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні цього правопорушення не доведена достатньою сукупністю доказів, у тому числі такими зміст яких відповідає вимогам закону, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 256, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:Г. М. Васянович