П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К..К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І., особи відносно якої складено протокол- ОСОБА_1 , представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 Олаг О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народженняЛьвівська обл., Перемишлянський р-н, с.Волове, місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України у вигляді ID-картки НОМЕР_1 виданий 19.01.2011, орган, що видав 2111, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст.485 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим державним інспектором оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці складено протокол про порушення ним митних правил за ч.1ст. 485 МК України №0687/30500/24.

Підставою для запровадження справи стало те, що 07.06.2024 Закарпатською митницею отримано лист від 07.06.2024 №20/20-02-01/7/573 (вх. Закарпатської митниці №40002/4/7.7-1) Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби, яким направлено лист з матеріалами (інформацією) військової частини НОМЕР_3 , щодо не отримання транспортних засобів та товарів, які було переміщено через митний кордон України на адресу зазначеної військової частини в якості гуманітарної допомоги.

Зазначеним листом військової частини повідомлено Державну митну службу України про не отримання гуманітарного вантажу, зокрема - транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , (пункт №8 таблиці, лист від 07.06.2024 №20/20-02-01/7/573).

Під час проведення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, що переміщувались у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, ввезення яких відбулось в зоні діяльності Закарпатської митниці, встановлено наступне.

Згідно з інформацією Автоматизованої системи митного оформлення Інспектор було встановлено, що 27.04.2022 о 14 год. 21 хв. через митний пост «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , на митну територію України ввезено у якості гуманітарної допомоги - транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , р.н.з. НОМЕР_6 НОМЕР_7 .

Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , громадянин України ОСОБА_3 подав наступні документи: - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_5 , лист-звернення військової частини НОМЕР_3 від 25.04.2022 №102, договір купівлі-продажу від 27.04.2022 та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (за відповідною формою, встановленою Додатком до Постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у графі 6 «Отримувач/Consignee (name, adress)» вказано: «Військова частина НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , Мукачево», у графі 9 «Вид допомоги/Type of assistance» вказано транспортний засіб - «MITSUBISHI» моделі «PAJERO SPORT», VIN-код НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення

Згідно із ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (із змінами) (далі постанова Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174) на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Слід зазначити, що з 01.12.2023 переміщення гуманітарної допомоги, врегульовано іншим порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану (ПКМУ від 01.03.2022 № 174 з 01.12.2023 втратила чинність). При цьому, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

18.06.2024 митницею направлено лист-запрошення від 18.06.2024 № 7.7-20/20-07/10/3204 ОСОБА_4 , з проханням прибути до Закарпатської митниці для надання пояснень з приводу обставин переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України або надіслати письмові пояснення на адресу митниці засобами поштового зв`язку або електронною поштою.

У своєму поясненні від 27.06.2024 ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно ввіз 27.04.2022 транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , р.н.з. Словаччини НОМЕР_7 в якості гуманітарної допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» (№1192-XIV від 22.10.199) (із змінами та доповненнями) гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Згідно зі ч. 4 ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України та п. 197.11 ст. 197, п. 213.3.9 ст. 213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги звільняються від оподаткування, а саме від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

Згідно ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).

Згідно зі службовою запискою управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 18.09.2024 №15/15-01/15002 розмір митних платежів, які підлягали сплаті під час ввезення транспортного засобу марки марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , станом на 27.04.2022 становить: 93504.55 грн. (з яких ввізне мито 3122,23 грн.; акцизний податок 69594,51 грн.; ПДВ 20787,81 грн.)

Таким чином, на думку посадової особи Закарпатської митниці Держмитслужби громадянин України ОСОБА_1 , здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 93504.55 грн., які мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 Митного кодексу України.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі і просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України.

Представник особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 Олаг О.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненому заперечив. Зокрема зазначив, що згідно акту прийому-передачі транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO Sport VIN НОМЕР_4 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 від 01.05.2022 року №139, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 уповноважений від в/ч НОМЕР_3 мол. л-т. ОСОБА_6 отримав у користування за призначенням по захисту суверенітету та незалежності України в/ч НОМЕР_3 від громадянина ОСОБА_7 транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO Sport VIN НОМЕР_4 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 . Також зазначає, що транспортний засіб переданий за призначенням та поставлений на облік до складання даного протоколу про порушення митних правил, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. У зв`язку з наведеним, просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Особа відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи представника.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, який підтримав наведені в протоколі факти, пояснення представника особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 Олаг О.М., особи відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

У відповідності до ч.2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Диспозиція ч.1 ст.485 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є встановлений порядок митного декларування товару або сплата митних платежів у строк та спосіб, встановлений законом.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом зазначення неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконності дій та свідомого порушення порядку митного декларування товару та сплати митних платежів у спосіб, встановлений законом.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

При цьому, статтею 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Тобто, потрібно встановити, що особа, яка вчинила склад правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України, повинна діяти умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі сплати їх у меншому розмірі).

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 поставлено у вину вчинення правопорушення шляхом здійснення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 93504.55 грн.

Відповідно до п. 2 ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Згідно зі ч. 4 ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України "Про гуманітарну допомогу" Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.

Згідно з ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму; 4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у графі 6 «Отримувач/Consignee (name, adress)» вказано: «військова частина НОМЕР_3 , код НОМЕР_9 , Мукачево, відповідальна особа підполковник ОСОБА_5 », у графі 9 «Вид допомоги/Type of assistance» вказано транспортний засіб - марки "MITSUBISHI PAJERO Sport VIN НОМЕР_4 " .

Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO Sport VIN НОМЕР_4 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 від 01.05.2022 року №139, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 уповноважений від в/ч НОМЕР_3 мол. л-т. ОСОБА_6 отримав у користування за призначенням по захисту суверенітету та незалежності України в/ч НОМЕР_3 від громадянина ОСОБА_7 транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO Sport VIN НОМЕР_4 , 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по технічній частині) т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 №5 від 10.08.2024 року «Про введення в експлуатацію та закріплення автомобільної та бронетанкової техніки» автомобіль підвищеної прохідності MITSUBISHI PAJERO Sport 2001 року виготовлення з номером шасі НОМЕР_4 , присвоєно військовий номер: НОМЕР_10 та закріплено за заступником командира 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 молодшим лейтенантом ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що згідно акту №954 передачі-приймання матеріальних активів, отриманих безоплатно у вигляді безповоротної допомоги Збройним Силам України від 21.08.2024 року, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язків командира військової частини НОМЕР_11 ОСОБА_10 комісія та матеріально-відповідальна особа капітан ОСОБА_11 провели огляд об`єкта (об`єктів) допомоги і склали цей акт про те, що благодійник громадянин ОСОБА_2 , сторона 1 передала, а військова частина НОМЕР_11 , сторона 2 отримала та оприбуткувала наступні матеріальні цінності: автомобіль підвищеної прохідності MITSUBISHI PAJERO Sport 2001 року виготовлення VIN НОМЕР_4 вартістю 185 604,00 грн.

Отже, ОСОБА_2 передав в якості гуманітарної допомоги т/з MITSUBISHI PAJERO Sport 2001 року виготовлення VIN НОМЕР_4 щодо якого було надано пільги по сплаті митних платежів, для забезпечення обов`язків у зв`язку з повномасштабною військовою агресії росії проти України.

Судом встановлено, що даний транспортний засіб був переданий 02.05.2022 року згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 02.05.2022 року в якості гуманітарної допомоги та фактично перебуває у військовій частині ВЧ НОМЕР_3 та перебуває на обліку фінансової служби.

Отже, ОСОБА_2 передав в якості гуманітарної допомоги т/з MITSUBISHI PAJERO Sport 2001 року виготовлення VIN НОМЕР_4 щодо якого було надано пільги по сплаті митних платежів до військової частині ВЧ НОМЕР_3 до моменту запровадження відносно нього протоколу про порушення митних правил.

Таким чином, митним органом не доведено факт використання ОСОБА_3 транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO Sport 2001 року виготовлення VIN НОМЕР_4 , стосовно якого було надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги та не було доведено, що зазначений автомобіль не перейшов у розпорядження військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019№ 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 МК України, у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір не справляється.

Керуючись ст.ст. 33, 247, 265, 283-285, 287, 289, 290 КУпАП, ст.ст. 103, 380, 485, 491, 511, 527-529 МК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца