Справа № 642/6480/24
Провадження № 3/642/366/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р. м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Балабая С.С., вивчивши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює ФОП « ОСОБА_2 », яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення

за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

установив:

05.02.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова з ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 258230 від 27.09.2024, 27.09.2024 близько 13:00 год гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 здійснювала продаж алкогольними напоями без марок акцизного податку, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 156 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.10.2024 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП повернуто до ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області для належного оформлення.

05.02.2025 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП надійшов до суду після доопрацювання, тобто вже після спливу трьох місяців з дня його вчинення.

У судове засідання, призначене на 19.03.2025, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце повідомлялася.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк притягнення особи до адміністративної відповідальності закінчився.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 27.09.2024 року. Отже, на момент розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплинув.

Відповідно до частини другої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення пiдвiдомчi суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три мiсяцi з дня вчинення правопорушення.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з закриттям провадження по даній справі на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, відповідно до науково - консультативного висновку НКР при ВАСУ, оприлюдненим 07 листопада 2017 року, а саме, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

З урахуванням того, що на час розгляду справи закінчився визначений статтею 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про її винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 сплинув, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 156, 221, 247, 283, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя С.С. Балабай