Справа № 629/770/25
Номер провадження 3/629/225/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені права,

за ст.ст.124, 130 ч. 1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з викладеного в протоколі серії ЕПР1 №231060, 26.01.2025 року о 19:02:00 годині в Харківській області Лозівського району с. Нова Іванівка гр. ОСОБА_2 керував транспортним засобом по вул. Яремчука, буд.28, та не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем DAF FT XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_3 та ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_4 , які рухались в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

На підтвердження викладеного було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231060, схему ДТП, фотознімки, письмові пояснення, зберігальні розписки, направлення, висновок, копію протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП, копію постанови, диск.

В протоколі серії ЕПР1 №231028 вказано, що 26.01.2025 року о 19:02:00 год. в с.Нова Іванівка, по вул.Яремчука, 28 водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком МОЗ України КНП Лозівське ТМО щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння (номер 43, складений 26.01.2025 року о 20:50 год., результат огляду 1,19 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

На підтвердження викладеного було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231028, копію направлення, копію висновку, письмові пояснення, копію протоколу за ст.124, копію постанови, диск.

Матеріали відносно ОСОБА_1 було об`єднано на підставі ст.36 КУпАП.

Захисником Черновола М.І. було подано клопотання про закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.147 КУпАП, в якому адвокат вказав, що відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, а саме відсутній висновок лікаря щодо результатів медичного огляду, який би вказував на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння. Згідно наявного в матеріалах справи висновку №43 від 26.01.2025 року, а саме п.10 Висновок огляду: гр. ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного сп?яніння, 1,19 %. Тобто, вищезазначений висновок підтверджує факт перебування громадянина ОСОБА_3 в стані алкогольного сп?яніння і не містить відомостей про перебування ОСОБА_4 в такому стані. Крім того, захисник вказав, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного сп?яніння здійснював керування транспортним засобом у день та час який вказаний у протоколі. Сторона захисту зазначила, що вказані обставини прямо вказують на неприпустимість притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Також, адвокат посилався на те, що направлення та проведення огляду на стан сп?яніння військовослужбовців, які виконують обов?язки військової служби не належить до повноважень працівників поліції. Звернув окрему увагу, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису «5359X300102 ZM0102» співробітники національної поліції зазначають, що на місці ДТП знаходяться уповноважені особи ВСП, які були викликані на місце пригоди за участю військовослужбовця. Проте з невідомих причин всупереч вимог ст. 266-1 КУпАП огляд проводився неуповноваженою особою, що свідчить про незаконність вимоги та порушення порядку огляду. Крім того, огляд проводився не лікарем, а медичною сестрою, і за допомогою газоаналізатора марки Алкофор 307, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Захисник також наполягав на тому, що відеофайли з нагрудних камер працівників поліції є недопустимими доказами, оскільки вся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення не здійснювалась. Адвокат додав, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі і право на захист, чим було порушено його права. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення адвокат зазначив, що він не може бути доказом у справі, а додатки до нього є недопустимими, зважаючи на допущені порушення з боку працівників поліції. Зважаючи на вище викладене, захисник просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, а у разі притягнення ОСОБА_4 до відповідальності просив вирішити питання щодо можливості застосувати аналогію закону та призначити більш м?яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Захисник Черновола М.І. за ч.1 ст. 130 КУпАП - адвокат Полянчук В.Б. у судове засідання зявився, заперечував проти притягнення до відповідальності ОСОБА_1 та просив закрити провадження за ст.130 КУпАП за відсутності складу правопорушення. У судовому засіданні адвокат підтвердив факт проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі.

Інспектор у судове засідання не з"явився, про причини не явки не повідомив.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається з положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган

(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 124 КУпАП визначено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Перевіривши докази, долучені до протоколу ЕПР1 №231060, вивчивши схему ДТП, беручи до уваги відсутність заперечень стосовно вчинення правопорушення за ст.124 КУпАП, суддя вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно положень розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Так, в протоколі ЕПР1 №231028 в графі «До протоколу додається» вказано: посвідчення водія (особи), пояснення свідків ДТП, схема місця ДТП, висновок про результати огляду на стан сп`яніння, інші матеріали справи, відеозапис з нагрудної бодікамери TECSAR BDC_53_02, номер .

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП визначена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та визначено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не оспорюється факт скоєння ДТП, що вказує на те, що транспортним засобом він керував.

Посилання адвоката про те, що відеозапис не був безперервним, суддя вважає таким, що

не може вплинути на те, чи було ОСОБА_1 скоєно правопорушення.

Крім того, захисник у судовому засіданні підтвердив факт проведення огляду в медичному закладі відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з висновку, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння -1,19 проміле. Заперечення адвоката стосовно того, що висновок складено щодо ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки у висновку вказано, що стосується він ОСОБА_1 , а повідомлено було про висновок в присутності поліцейського Шаровського В.О.

Посилання захисника, що газоаналізатор, який використовувався при проведенні огляду, не є дозволеним в Україні, ні чим не підтверджені, оскільки з матеріалів справи встановити, що саме вказаний адвокатом газоаналізатор використовувався при проведенні огляду неможливо.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на ії користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатно вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Враховуючи зазначене, особу правопорушника, дослідивши наявність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених, а саме накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП.

Твердження адвоката про застосування ст.69 КК України з підстави того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суддя не бере до уваги, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі надано не було.

Зважаючи на те, що заяв стосовно відшкодування шкоди не надходило, суддею вирішуватися дане питання не буде.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст.36,40-1, 124,130 ч. 1, 284 ч.1 п.1,289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., на користь держави (протокол серії ЕПР1 №231060, протокол серії ЕПР1 №231028, р/р UA0020001, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави р/р UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 605, 60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із положеннями ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі

оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.О. Каращук