ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю адвоката Янковського В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення із застосуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнкто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Обставини встановлені судом 1-ї інстанції:

31 жовтня 2024 року об 23-00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 по мрн. 5-й Зарічний 17 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), однак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, що було зафіксовано на нагрудні камери поліцейських № 475328, 475323, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Також 31 жовтня 2024 року об 23-00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 по мрн. 5-й Зарічний 17 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при появі перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Опель» н/з НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданням матеріальних збитків, чим порушив п. 12.1, 12.3 ПДР, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 (А) ПДР.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

Не погодився з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАПта закрити провадження в цій частині у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають дійсності.

Зауважує, що визнає вину за фактом ДТП, але повністю заперечує проти вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що в момент керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Під час зіткнення автомобілів, отримав тілесні пошкодження та через сильне хвилювання прийняв велику кількість серцевих капель, які містять спирт. Наголошує, що місце ДТП не залишав, а перебував у безпосередній близькості від автомобілів.

Вказує, шо направлення на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не є допустимим доказом, оскільки складний з порушенням та не відповідає фактичним обставинам справи.

Також наголошує, що судом першої інстанції не враховано, що відеозапис поліцейських, який наданий, як доказ вини в порушення вимог закону не є безперервним та постійно переривається із значним проміжком у часі, не відображає усіх обставин подій.

До початку розгляду справи від ОСОБА_1 надійшли доповнення до апеляційної скарги в яких зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства: час складання протоколу відрізняється від фактичного часу вчинення адміністративного правопорушення, не містяться відомості про технічний засіб за допомогою якого зафіксовано правопорушення, відсутній підпис про роз`яснення ОСОБА_2 прав та обов`язків передбачених ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що зі змістом протоколу не ознайомлений та копії протоколу не отримував.

В матеріалах справи відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутній факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, також на долученому до матеріалів справи відеозаписі у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що знаходження особи за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі.

Зазначає, що рапорт інспектора поліції не може вважатись об`єктивним доказом порушення та не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позиції сторін в суді :

Захисник Янковський В.А. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про день, місце та час судового розгляду.

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання перевірки законності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, то апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, такі висновки суду першої інстанції не перевіряються.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів ,порушення мови ,виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.

Відповідальність за порушення ст. 122-4 КУпАП настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пункту 2.10 (А) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушень в діях ОСОБА_1 за ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

протоколами про адміністративне правопорушення в яких викладено обставини правопорушень;

долучених до протоколів рапортів поліцейських та направлення на огляд водія транспортного засобу для виявлення ознак сп`яніння з яких вбачається, що 31 жовтня 2024 року було виявлено ДТП без потерпілих, за участю транспортного засобу «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення із автомобілем «Опель» н/з НОМЕР_3 , спричинивши ДТП, який покинув місце ДТП. Натомість, коли було виявлено ОСОБА_1 , то у вказаного водія було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак пройти огляд на стан сп`яніння останній відмовився під відео фіксацію на нагрудні камери поліцейських;

пояснення свідків, які зазначали, що бачили як водій, транспортного засобу «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння покидав місце ДТП;

долучених до протоколу про адміністративне правопорушення фото таблицю та схему ДТП із зображенням місця ДТП та пошкоджень.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис є неналежним доказом, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на відеозаписі відповідно до ст. 266 КУпАП, зафіксовано, як працівники поліції встановили ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився .

Також, з відеозапису видно, що працівники поліції прибувши на місце ДТП не виявили в транспортному засобі «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 водія. Оглянувши прилеглу територію працівниками патрульної поліції було виявлено особу, яка являлась водієм даного транспортного засобу.

З відеозапису видно, що працівники поліції встановили, що саме ОСОБА_1 керував транспортному засобі «FordTransitConnect» номерний знак НОМЕР_2 .

Стосовно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 яких суд першої інстанції не допитував, апеляційний суд вважає, що в даному випадку їх допит не є обов`язковим, так як показання цих свідків зафіксовано на відеозаписі, який долучений, а тому сумніватися в їх поясненнях не має підстав.

У апеляційного суду не викликає сумніву дійсність даних, які зафіксовані на відеозаписі поліцейського, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами у справі.

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до п. 15 Інструкції «з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

При цьому, рапорт поліцейського не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення та рапорт оцінені судом першої інстанції у сукупності з іншими належними та допустимими доказами у справі, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачеих ст. 124, 122-4,ч.1 ст. 130 КУпАП

Доводи апеляційної скарги щодо направлення для проходження огляду на стан сп`яніння не є допустимим доказом, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки ОСОБА_5 відмовився від проходження вказаного огляду, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери працівників поліції.

На відеозаписі з бодікамери поліцейських зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_5 з працівниками поліції, останні повідомили йому права та обов`язки передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та ОСОБА_6 зі змістом протоколу, але останній від підпису про ознайомлення відмовився.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та, що поліцейським при складенні протоколу про адміністративне правопорушення допущені порушення, не заслуговує на увагу, оскільки до протоколу долучений відеозапис на якому відображені обставини, які узгоджуються з матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга, разом з доповненнями до апеляційної скарги ОСОБА_5 не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_5 винним та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 . - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 122-4, ст. 124 ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя