П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЄУН №337/286/25

Провадження №3/337/141/2025

19.03.2025 м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210131 від 01.01.2025 , водій ОСОБА_1 01.01.2025 о 10:28 год. по вул. Курузова 3 в м.Запоріжжі керував транспортним засобом Skoda Oktavia , д.н.з. НОМЕР_2 , в стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя , виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився , що зафіксовано технічним засобом відео фіксації , а саме нагрудним персональним відео реєстратором Motorola VB-400 471859 ; 4718/3. Від керування ТЗ відсторонений. Про повторність попереджений. Чим порушив п.2.5. ПДР України відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 надав письмові пояснення за якими свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив , що дійсно 01.01.2025 приблизно о 10:30 год. керував транспортним засобом Skoda Oktavia по вул.Курузова в м.Запоріжжя. Рухався без порушень правил дорожнього руху. Перебував у тверезому стані. Працівники поліції його зупинили безпідставно, тому він відмовився виконувати їх вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер», оскільки не довіряв показам цього приладу. Згодом , з метою довести, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння погодився пройти огляд в медичному закладі , однак поліцейські відмовилися його везти до медичного закладу. В своїх поясненнях ОСОБА_1 , просив розглядати справу за його відсутності , підтримав клопотання свого адвоката про закриття провадження у справі.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Ярошенко О.О. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування клопотання захисник зазначив , що матеріали справи не містять доказів того , що ОСОБА_1 , під час керування автомобілем порушив правила дорожнього руху, а тому зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною в порушення норм ст.35 закону України «Про Національну поліцію». Відповідно їх вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння були неправомірними , а всі докази зібрані в результаті неправомірних дій є недопустимими. Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року №686/11314/17. Крім того на відеозаписі не зафіксовано явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Також в клопотанні захисник зазначає , що ОСОБА_1 спочатку відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці, оскільки вважав зупинку транспортного засобу незаконною, проте в процесі оформленням матеріалів поліцейськими , він погодився пройти огляд в медичному закладі. Однак працівники поліції відмовили йому в цьому. Оскільки згода на проходження експертизи була надана в межах 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу , працівники поліції у відповідності до вимог п.9 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції» , затвердженої наказом МВС України та МОЗ №1452/7356 від 09.11.2015 року, були зобов`язані забезпечити доставку ОСОБА_1 для проходження огляду до медичного закладу. З огляду на викладені обставини , захисник вважає , що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а тому просить закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210131 від 01.01.2025; акт огляду на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2025; рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Кармазіна Єгора; відеозапис правопорушення з бодікамери поліцейського.

Дослідивши надані докази, суд погоджується з доводами захисника про те , що матеріали справи не містять відомостей про причини зупинки транспортного засобу , яким керував ОСОБА_1 , оскільки обидва відеозаписи починаються з одного й того ж моменту , коли автомобіль вже зупинений і поліцейський просить показати вміст багажника, на що водій погоджується. Будь-яких постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, які б були винесені одночасно зі складанням протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять. Разом з тим , суд вважає , що сама по собі відсутність у справі відомостей про причини зупинки транспортного засобу не може дозволяти водієві керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та відмовлятися від вимог поліцейського на проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого відеозапису слідує, що ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження огляду, проте в процесі складання матеріалів про адміністративне правопорушення він погодився пройти огляд у медичному закладі , про що повідомив поліцейських і це зафіксовано на відеозапису. Однак працівники поліції відмовили йому в проходженні такого огляду з мотивів того , що він раніше відмовився від проходження такого огляду.

Оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння до вручення йому протоколу про адміністративне правопорушення, і ці обставини мали місце в межах 2 годин з моменту зупинки , які визначені Інструкцією . Також враховуючи відсутність на відеозапису явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що в своїй постанові №686/11314/17 від 15.03.2019 року Верховний Суд виклав свою позицію, за якою право на законну зупинку транспортного засобу працівники поліції, відповідно до закону України «Про Національну поліцію», мають у разі порушення водієм правил дорожнього руху. Незаконна зупинка транспортного засобу тягне за собою недопустимість доказів зібраних працівниками поліції в ході такої незаконної зупинки.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву". Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами за стандартом «поза розумним сумнівом» факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 - 1, ст. 130, 268, 280, 283, 291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: В.О. Мальований