Справа № 199/3375/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Військової частини Збройних сил України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини, вказаної у протоколі,

за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_2 , 12 лютого 2025 року о 17 год. 00 хв. самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , на телефонні дзвінки не відповідав, місцезнаходження було невідоме. 12 лютого 2025 року о 20 год. 00 хв. був затриманий ВСП на блок-посту.

ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_2 підписаний без зауважень;

-витягом з наказу командира вказаної військової частини № 12 від 11 січня 2025 року, за яким ОСОБА_2 зараховано до особового складу;

-рапортом ТВО командира 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону вказаної військової частини, яким встановлено відсутність ОСОБА_2 за місцем служби;

-довідкою № 25/206 про самовільне залишення військової частини без зброї військовослужбовцем військової служби призваним за мобілізацією ЗСУ солдатом ОСОБА_2 ;

-довідкою № 25/214 про повернення до військової частини військовослужбовця військової служби за мобілізацією ЗСУ солдата ОСОБА_2 ;

-рапортом ТВО командира 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону вказаної військової частини, яким встановлено повернення ОСОБА_2 до місця служби під супроводом;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили, що солдат ОСОБА_2 12 лютого 2025 року о 17 год. 00 хв. самовільно залишив тимчасове місце розташування на території АДРЕСА_2 , на телефонні дзвінки не відповідав, місцезнаходження було не відоме. Близько 21 год. 00 хв. надійшла інформація про затримання останнього військовою службою правопорядку на блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на кордоні Донецької та Харківської областей під час перевірки маршрутного автобусу. Приблизно о 22 год. 50 хв. під супроводом заступника командира з психологічної підтримки персоналу ОСОБА_2 повернувся до місця тимчасового розташування;

-актом службового розслідування, за яким встановлено самовільне залишення ОСОБА_2 місця служби. Вказаний акт ОСОБА_2 підписаний без зауважень;

-витягом з наказу командира військової частини № 420 від 10 березня 2025 року про результати проведення службового розслідування, за яким встановлено самовільне залишення ОСОБА_2 місця служби.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки він, будучи військовослужбовцем (крім строкової військової служби), самовільне залишив місце служби тривалістю до десяти діб.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначеного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

19.03.2025