Справа № 199/2307/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19.03.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,-

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.02.2025 о 09:43 годині в м. Дніпрі по пр. Мануйлівський, 47, керувала транспортним засобом «Smart City», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не пред`явила посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки взагалі його не отримувала. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнала частково, вона не заперечувала, що 10.02.2025 в ранковий час керувала транспортним засобом «Smart City», однак не розуміє з якої підстави її автомобіль було зупинено працівниками поліції. Раніше вона також притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, штраф у сумі 3400 гривень вона сплатила. Станом на 10.02.2025 вона посвідчення водія не отримувала, так і не мала його на день розгляду справи в суді.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 243084 від 10.02.2025, що оформлений згідно з вимогами КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляла. Згідно з протоколом слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, про що остання засвідчила своїм підписом;

- безперервними відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом, де зафіксована підстава зупинки транспортного засобу «Smart City», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , а саме: п. 3) ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з подальшим повідомленням працівником поліції, що ОСОБА_1 під час руху вулицями міста була не пристебнута ременем безпеки. Дане підтверджує й сама ОСОБА_1 . Надалі, в ході спілкування з працівником поліції, ОСОБА_1 також вказує, що посвідчення водія вона не отримувала, оскільки Сервісний центр, де вона складає іспити її «Валить», не дивлячись на те, що вона навчається у школі водіння. ОСОБА_1 виказує, що працівники поліції можуть виписати постанову;

- копією постанови серії БАД № 797070 від 18.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора з відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП від 20.02.2025, згідно з якої ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вимогами ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Судом встановлено, що даний відеозапис, котрий містить матеріли справи, відображає усі обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення, що свідчить її зухвала поведінка під час розмови з працівниками поліції, а також додаткові обставини, які прямо вказують на неї, як на особу, яка керувала транспортним засобом 10.02.2025 у ранковий час вулицями міста Дніпро, як тією особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, про що й сама ОСОБА_1 підтверджує працівникам поліції під час її зупинки.

Крім того, як убачається з вказаного запису, ОСОБА_1 погоджується і з тим, що дійсно під час зупинки її автомобіля вона була не пристебнута ременем безпеки.

Також працівникам поліції ОСОБА_1 виказує і те, що раніше вона притягувалася за аналогічною статтею КУпАП, штраф у сумі 3400 гривень сплатила добровільно, однак продовжує керувати автомобілем не маючи прав водія, будучи обізнаною, що штраф за дане правопорушення передбачає 17 000 гривень.

На переконання суду підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису у суду немає.

Крім того, як слідує з самих показів ОСОБА_1 надані нею у судовому засіданні, остання підтвердила факт керування автомобілем «Smart City», державний номерний знак НОМЕР_1 , 10.02.2025.

Суд оцінює дані відеозаписи як безперервні, інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, що є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не розуміє з якої підстави її автомобіль було зупинено працівниками поліції, то суд їх відхиляє з підстав того, що вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду виходячи з наступного.

Як слідує з рапорту працівника поліції, де серед іншого зазначено, що 10.02.2025 заступивши на зміну в зоні оперативного реагування та виконуючи завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням, або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них в м. Дніпрі у складі Легіон-124 за адресою: м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 47, о 09:43 годині, на підставі п. 3) ч. 1 ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію, було зупинено водія транспортного засобу «Smart City», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, і здійснюється лише у конкретних випадках, серед яких: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Правила дорожнього руху України передбачають, що водій автомобіля, котрий рухається повинен бути пристебнутий ременем безпеки.

З вказаного відеозапису, що був переглянутим у судовому засіданні, сама ОСОБА_1 не заперечувала того, що керувала автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, що й стало підставою її зупинки, з подальшою перевіркою документів та складання протоколу за ч. 5 ст.126 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не є предметом судового розгляду, та сама ж ОСОБА_1 підтвердила, що незаконність дій працівників поліції та їх протиправну поведінку під час зупинки транспортного засобу, які мала місце 10.02.2025 за вищевказаною статтею КУпАП, вона не оскаржувала.

У зв`язку з вищевказаним, суд вважає зазначити, що згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Твердження ОСОБА_1 про те, що під час зупинки автомобіля під її керуванням, працівниками поліції не були надані документи, які посвідчують їх особу, на переконання суду не можуть бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, як і не може слугувати підставою для застосування вказаної статті Закону, те, що працівниками поліції не були надані фото, або відеозапис порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, оскільки даний відеозапис був переглянутим в судовому засіданні за участю самої ж ОСОБА_1 , як особою, котра притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо недоведеності її вини, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, учасник провадження оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушення надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи ОСОБА_1 щодо неспроможності обвинувачення, висунутого їй, про порушення норм права, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу ОСОБА_1 реалізувала свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу останній суд надав змогу здійснювати ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подавати клопотання, пояснення, чим остання скористалася, вважаючи за можливе закінчити розгляд справи за наявності тих доказів, що є у справі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , яка свою провину визнала частково, ступінь її вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, в даному випадку ОСОБА_1 взяла на себе відповідальність керувати транспортним засобом «Smart City», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить саме їй, вказане узгоджується з рішенням по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою з УПП в Дніпропетровській області від 20.02.2025.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Таким чином, по відношенню до ОСОБА_1 неможливо застосувати такий вид стягнення, визначений ч. 5 ст. 126 КУпАП, як позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 його не отримувала.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафув розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко