Справа № 761/1687/25
Провадження № 3/761/903/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу енергоефективності та сервісу меліоративної інфраструктури Департаменту розвитку меліоративної інфраструктури Державного агентства меліорації та рибного господарства України була державним службовцем категорії «В», упорушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 03.12.2024 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконай в функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2022 рік, несвоєчасно, без поважних причин, лише 05.02.2024 подала декларацію особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), а також несвоєчасно, без поважних причин, лише 03.12.2024 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, та місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні правопорушень та пояснила, що вона приділила належної уваги щодо відновлення декларування.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією.

Суд, заслухавши ОСОБА_2 , думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, відповідно до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 18.11.2022 № 499-0 ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу енергоефективності та сервісу меліоративної інфраструктури Департаменту розвитку меліоративної інфраструктури Державного агентства меліорації та рибного господарства України.

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу вказана посада належить до категорії «В» посад державної служби.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу енергоефективності та сервісу меліоративної інфраструктури Департаменту розвитку меліоративної інфраструктури Державного агентства меліорації та рибного господарства України була державним службовцем категорії «В», а тому відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являлася суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 попереджена про встановлені Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» обмеженнями під час прийняття на державну службу та її проходження.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, зобов`язанні щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. зі минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України ттс визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконанш функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану . який набув чинності 12.10.2023, відновлено у повному7 обсязі здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом УП Закону України «Про запобігання корупції».

Також цим Законом установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою, яка у 2022-2023 роках не подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», була зобов`язана подати таку декларацію за 2022 рік не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2022 рік, лише 03.12.2024 о 20:22, а отже не своєчасно.

Відповідно до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 02.05.2023 № 114-о ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу енергоефективності та сервісу меліоративної інфраструктури Департаменту розвитку меліоративної інфраструктури.

Отже, ОСОБА_1 , зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) не пізніше 23 год. 59 хв. 31.01.2024.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію перед звільненням лише 05.02.2024, тобто з порушенням вимог абзапу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, несвоєчасно.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`язок подавати щорічну декларацію в суб`єкта декларування наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлю здійснення такої діяльності (декларація після припинення діяльності).

Оскільки відповідно до наказу Державного агентства меліорації та рибног

господарства України від 02.05.2023 № 114-о ОСОБА_1 звільнено з постд

головного спеціаліста відділу енергоефективності та сервісу меліоративне

інфраструктури Департаменту розвитку меліоративної інфраструктури, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконали функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення) не пізніше 23 год. 59 хв. 31.03.2024.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення лише 03.12.2024 о 20:23, тобто з порушенням вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, а отже несвоєчасно.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 упорушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконай в функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2022 рік, несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), а також несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, та місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи особу, що вчинила правопорушення, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: