Справа № 196/43/25
№ провадження 3/196/40/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Костюкова Д.Г., секретаря Дорошенко В.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Тараненка П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду с-ща Царичанка справи про адміністративні правопорушення, які надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2, ч.3 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2, ч.3 ст.126 КУпАП, складені у відношенні ОСОБА_1 .

На підставі складених протоколів про адміністративні правопорушення, були сформовані справи: за №196/43/25, 196/44/25 та? ? №196/45/25, які надійшли до суду 13 січня 2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП справи відносно ОСОБА_1 про вчинені ним адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130,? ? ч.1 ст.122-2 КУпАП, ч.3 ст.126 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно з присвоєнням єдиного унікального номеру 196/43/25.

07січня 2025 року, близько 23.12 год., в с-щі Царичанка по вул.Центральна, 135 Дніпровського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF698P н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799564, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 07січня 2025 року, близько 23.25 год., в с-щі Царичанка по вул.Центральна, 135 Дніпровського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF698P н.з. НОМЕР_2 та не виконав вимоги працівників поліції про зупинку, яка подавалася рукою про подальше місце його зупинки, чим порушив вимоги п.8.9 "а" ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надіслав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Тараненко П.П. в судовому засіданні щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, складеного у відношенні ОСОБА_1 зауважив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про обізнаність останнього про наявність у нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом. Рапорт поліцейського та протокол не є безумовними та достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.3 ст.126 КУпАП, а тому у провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Також, щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, зазначив, що в даній справі також відсутні належні та допустимі докази невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а навпаки останній чітко виконав зазначену вимогу поліцейського. Отже, провадження у даній справі також підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, то захисник вказав, що на доданому до матеріалів даної справи відоезаписі? ? не зафіксовано рух автомобіля та взагалі факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Також, на відеозаписі не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, всі протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 були складені у відсутність останнього, якому не були роз`яснені поліцейським права, передбачені законом. При цьому, долучений до матеріалів справи відеозапис не є допустимим доказом, так як в протоколах не зазначені відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація, а також зазначений відеозапис немає електронного цифрового підпису. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, захисник прохав закрити провадження у справах на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 8.9 "а" ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №215259 від 08.01.2025 року, серії ЕПР1 №215278 від 08.01.2025 року, від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , згідно якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, та останній від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799564;

- DVD-R дисками з відеозаписом події, які зафіксовані на технічний засіб №799564;

- довідкою інспектора САП Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Бреус Н., наданої на підставі наявної інформації в базі ІПНП НП України, згідно якої гр-н ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.05.2013.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП та п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, при документуванні вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2КУпАП працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідні відеозаписи долучено до матеріалів справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського встановлено, що автомобіль під керування ОСОБА_1 був зупинений в комендантську годину, ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував та на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або у найближчому медичному закладі КП Царичанська ЦЛ ЦСР категорично відмовився та, після повідомлення поліцейським про початок складення протоколів про адміністративні правопорушення, сів за кермо свого автомобіля та почав його рух.

Також, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на зауваження працівника поліції про відсторонення його від керування транспортним засобом та вимогу про зупинку автомобіля, в тому числі вказівкою рукою, ніяк не відреагував, проігнорував законні вимоги працівника поліції, продовжив рух автомобіля та зник у невідомому напрямку.

Вищевказані дії ОСОБА_1 суд розцінує як такі, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності та які свідчать про свідому відмову останнього від участі в адміністративному провадженні, зокрема від реалізації його прав, які надані особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги заяву сторони захисту про недопустимість досліджених відеозаписів, оскільки вони здійснені відповідно до вимог чинного законодавства та сумнівів у їх належності та допустимості не має.

Стороною захисту не надано суду доказів невідповідності досліджених відеозаписів обставинам справи та зафіксованим у протоколі подіям.

Поміж тим суд зауважує, що чинне законодавство не містить вимоги здійснення обов`язкової відеофіксації працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Також суд не приймає заяву захисту про те, що ОСОБА_1 був згоден проходити огляд у зазначеному ним медичному закладі, оскільки чинне законодавство не пов`язує визначення закладу охорони здоров`я для проведення огляду з бажанням водія транспортного засобу. Поміж тим, працівником поліції відповідно до вимог Інструкції № 1452/735 було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, яким є КП Царичанська ЦЛ ЦСР, на що останній відмовився з власних міркувань.

Суд наголошує, що виконання вимог п.2.5 ПДР України є обов`язком водія та будь-яких виключень щодо можливості невиконання даного обов`язку водієм транспортного засобу чинне законодавство не містить.

Доводи сторони захисту про недопустимість складених протоколів через нероз`яснення ОСОБА_1 його прав працівниками поліції при їх складенні носять формальний характер. Суд зауважує, що розгляд даних адміністративних матеріалів віднесено до компетенції суду (ст.221 КУпАП), а не органів Національної поліції (ст.222 КупАП). В даному адміністративному провадженні ОСОБА_3 повністю реалізував надані йому права, зокрема своє право скористатися юридичною допомогою адвоката.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених: ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; ч.1 ст.122-2 КУпАП,? тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №215269 від 08.01.2025, 07січня 2025 року, близько 23.12 год., в с-щі Царичанка по вул.Центральна, 135 Дніпровського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF698P н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Слобожанського ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.09.2024 року ВП №661143195, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.3 ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суд зауважує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, характеризується у формі прямого умислу, яке полягає у свідомому ігноруванні водієм встановленого державним виконавцем обмеження у праві керування транспортним засобом.

Проте, працівниками поліції не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлене щодо нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Поміж тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, якщо відсутні інші належні і допустимі докази.

Відповідно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність у судовому засіданні вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 с.126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд керується вимогами ст.33 КУпАП.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються судом, то виходячи з положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 130 ч.1, 122-2 ч.1, 126 ч.3, ст.ст. 247, 280, 283, 284, 294, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков