Справа № 720/173/25
Провадження № 3/720/108/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 15 січня 2025 року близько 01 години 43 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Г. Нандриша, 4 в с. Магала Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

ЇЇ дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явилась без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що адміністративну справу можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 ..

Захисник Савка Р.А. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 відмовилась від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із тим, що 14 січня 2025 року було госпіталізовано її матір до ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» та було проведено оперативне хірургічне втручання. У зв`язку із перебування в лікарні, ОСОБА_1 відчувала сильний стрес та біль в серці, під час чого медичними працівниками лікарні було надано останній заспокійливий засіб та остання його одразу випила. Після того, як операція її матері закінчилась, вона мала відвезти їй змінний одяг та гроші, тому сіла за кермо. Від проведення огляду відмовилась, оскільки боялась, що наданий їй заспокійливий засіб може вплинути на результати огляду. Оскільки ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, що за ст. 17 КУпАП є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність, просив провадження по справі закрити.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, надавши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Суб`єктивна сторона диспозиції ст. 130 ч.1 КУпАП передбачає вчинення даного правопорушення з прямим умислом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 221251 від 15 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

До протоколу, в якості доказів додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичної установи та відео-фіксацію оформлення адміністративних матеріалів.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими доказами.

Більше того, навіть за умови визнання особою свої вини у вчиненні правопорушення, такий факт не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова ВС/КАС № 537/2088/17 від 15 травня 2019 року).

З переглянутого в суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 пояснила працівникам поліції, що її мати важко перенесла операцію в лікарні та остання направляється додому в комендантську годину, оскільки необхідно завезти речі і більше нікому було відвезти, оскільки її чоловік за кордоном, а в комендантську годинну служба «Таксі» не працює.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до довідки ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» № 731 від 17 березня 2025 року вбачається, що 14 січня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено хірургічне втручання «розріз та дренування абсцесу м`яких тканин».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 липня 1988 року вбачається, що ОСОБА_2 являється рідною мамою ОСОБА_1 ..

Окрім того, в підтвердження доводів ОСОБА_1 , останньою надано копії свідоцтв про народження її дітей, відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю 4 неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні.

Також варто зазначити, що в ОСОБА_1 є старший син від першого шлюбу, який призваний до лав ЗСУ під час мобілізації та не міг відвезти необхідні речі для її матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Приймаючи до уваги, що небезпека за викладених обставин не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, а дії ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом були спрямовані на збереження життя та здоров`я її мами ОСОБА_2 , якій раптово стало погано та пізно вночі було проведена невідкладне хірургічне втручання, то ОСОБА_1 відповідно до ст. 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності, оскільки вона діяв в умовах крайньої необхідності.

При цьому відповідно до пункту 4 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Керуючись ст. 3 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 17, 18, 130 ч. 1, 245, 247 ч. 1 п. 4, 252, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя,-

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.