Справа №522/95/25
Провадження № 3-зв/522/15/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Гайди А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Гаєвої Л.В. про самовідвід від розгляду адміністративних матеріалів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП (справа №522/95/25),

ВСТАНОВИВ:

У провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2025 року зазначені матеріали були розподілені та передані для розгляду судді Гаєвій Л.В.

Суддею Гаєвою Л.В. було заявлено самовідвід по вказаній справі, у якій вона посилається на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , рішенням Одеської міської ради №6038-VІІ від 10.06.2020 року «Про внесення змін до списку присяжних для Приморського районного суду м. Одеси» був включений до списку присяжних Приморського районного суду м. Одеси та був звільнений від виконання обов`язків присяжних 17.10.2024 року згідно з наказом Приморського районного суду м. Одеси № 35/с у зв`язку із досягненням ним 65-річного віку. Вказана обставина, передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України, виключає участь судді у розгляді цієї справи.

Учасники процесу до судового засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином.

При розгляді вказаної заяви суддя приймає до уваги те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддя може заявити самовідвід та відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас Рада суддів України у рішенні № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Водночас, згідно з ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22).

Одним з найважливіших прав людини в сучасній демократичній державі є право на справедливий суд. Забезпечення справедливого правосуддя, яке базується на верховенстві права, витікає з низки міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, а отже є частиною національного законодавства, а також міжнародних зобов`язань, порушення яких призводить не лише до накладання відповідних, але й до значних репутаційних втрат, що прямо відзначаються на міжнародному положенні нашої держави та низка інших негативних наслідків. Одним з таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997р.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Цей Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, керуючись принципом верховенства права, враховуючи вимоги ст.129 Конституції України, ч.1 ст.6, ч.1 ст.7, ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та загальними засадами судочинства з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального провадження», при розгляді заяви про відвід судді (самовідвід), яка розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності, слід застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Положенням ст. 126 Конституції України, роз`ясненням Пленуму Верховного суду України, викладеними в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року, ст. 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

У рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «де Куббер проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Дана обставина, передбачена п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, як така, що виключає участь слідчого судді у розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, суд вважає, що з метою дотримання вимог ст. 75 КПК України, заява судді Приморського районного суду м. Одеси Гаєвої Л.В. про самовідвід від розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, та матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Приморського районного суду м. Одеси Гаєвої Л.В. про самовідвід, задовольнити.

Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси Гаєву Л.В. від участі у розгляді адміністративних матеріалів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП (справа №522/95/25), передавши вказану справу на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова