Справа № 442/1811/25
Провадження №3/442/651/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання та місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД ЄО №8320, ОСОБА_1 01.03.2025 о 23 год 30 хв у АДРЕСА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , під час якого ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Потерпілі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вину в інкримінованому йому правопорушенні та просив задоволити клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначає, що 01.03.2025 ОСОБА_2 повідомила його про те, що вона не буде з ним проживати. Повернувшись з роботи, ОСОБА_2 була агресивно налаштована проти нього, а саме, почала його провокувати на сварку, штовхала. Не заслуговує на увагу й те, що він перебував у п`яному вигляді, оскільки працівники поліції не освідчували його на стан алкогольного сп`яніння. Він не погрожував ОСОБА_2 зброєю, так як ключі від сейфу, де така зберігається, на той час знаходились в автомобілі. Пізніше в присутності працівників поліції ним відкрито сейф і передано зброю останнім на їх вимогу. Додатково зазначив, що останнім часом в подружжя відсутнє взаєморозуміння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняютьсяв сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже, обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 (справа №545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжями на побутовому рівні свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, конфлікт, який стався 01.03.2025 між подружжям, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю ОСОБА_2 , не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 02.03.2025 серії ВАД ЄО №8320 потерпілими вказано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, досліджені судом матеріали справи не містять доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вказано, який саме вид насильства було застосовано відносно потерпілої, а також не зазначено наслідки цих діянь у виді завдання шкоди (чи можливості її завдання) фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Суд, будучи органом, що здійснює правосуддя, не вправі брати на себе функції збирання доказів. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 2341, 2342, 2444, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Як вбачається з квитанції на прийняті зброю та боєприпаси №000575 від 03.03.2025 у ОСОБА_1 вилучено зброю МЦ 21-12, калібр 12, номер НОМЕР_1 та прийнятий на зберігання Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Згідно ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна у т.ч. містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

З огляду на вищевикладене, врахувавши те, що суд дійшов висновку закрити провадження в даній справі, речі, а саме зброю МЦ 21-12, калібр 12, номер НОМЕР_1 слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 265, 283 -285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучені речі: зброю МЦ 21-12, калібр 12, номер НОМЕР_1 , що згідно квитанції №000575 від 03.03.2025 передано на зберігання Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, повернути власнику - ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.М. Грицай