Справа №: 634/99/25
Провадження № 3/634/80/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року, суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П., захисника Головко В.В., розглянувши в режимі відеоконференції в сел. Сахновщина Харківської області справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227572 від 22.01.2025 року ОСОБА_1 22.01.2025 року о 15 год 33 хв. на дорозі Сахновщина-Краснопавлівка, керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, захисник Головко В.В. вважала за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Захисник Головко В.В. у судовому засідання зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським були грубо порушені вимоги ст. ст. 251, 256, 266 та 268 КУпАП, п. п. 1 та 6 Розділу Х Інструкції № 1395, п. п. 2, 6 та 8 Порядку № 1103 та п. п. 2, 3 та 7 Розділу І Інструкції № 1452/735. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення складено протокол, який направлено до суду з додатками.

Надані до суду докази, не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а навпаки, спростовують існування як самої події правопорушення, так і наявності його ознак в діяннях останнього. Матеріали справи мають аудио/відеозаписи до протоколу відносно ОСОБА_1 при огляді яких встановлено нарізки аудио/відео файлів, порушена безперервність, відсутні номерні знаки бодікамер, що є не припустимим. Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в свою чергу, якщо порушена безперервність відеозапису, то не запрошено було двох свідків для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Також із відеозапису не вбачається, що в присутності ОСОБА_1 складалося направлення на огляд та акт огляду, в той час як в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання даних документів та проходження. Не було оформлено протоколу затримання транспортного засобу. Також було порушено право на захист ОСОБА_1 . Не було роз`яснено принцип роботи спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник Головко В.В. вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними доказами, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також надала письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Крім того, захисником подано письмове клопотання про призначення експертизи відео-, звукозапису наявного в матеріалах справи, оскільки він переривається, що свідчить про ознаки монтажу та незадовільна якість звуку.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова або ухилення водієм від вищевказаного обов`язку ПДР України тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правилами ч. 1 ст. 130 КУпАП унормовано відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі за змістом Інструкція №1452/735).

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Пункт 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі- Інструкція № 1395) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227572 від 22.01.2025 року ОСОБА_1 22.01.2025 року о 15 год 33 хв. на дорозі Сахновщина-Краснопавлівка, керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що він складається з п`яти файлів. Перший файл з відеореєстратора службового автомобіля, інші з бодікамер поліцейських.

На першому файлі відеозапису (назва video_2025-01-23_20-50-11), зафіксовано рух та зупинку автомобіля «ВАЗ 21102», д.н.з НОМЕР_2 , а також відображено, що на місця водія перебував ОСОБА_1 .

На другому та третьому файлах (назви HY00000__0002 та HY00000__0003), відзнятих службовою бодікамерою, поліцейського який складав протокол про адміністративне правопорушення, зафіксовано події починаючи з моменту коли поліцейський підійшов до автомобіля «ВАЗ 21102». Причиною зупинки поліцейські зазначили не увімкнення ближнього світла фар поза населеним пунктом. За вказане порушення ПДР України ОСОБА_1 було винесено поліцейським відповідну постанову. Під час складання постанови ОСОБА_1 намагався покинути місце зупинки, як на автомобілі та і пішки, але був зупинений працівниками поліції. Після складання постанови ОСОБА_1 повідомлено про наявність в останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, але ОСОБА_1 зачинився в автомобілі, ігноруючи законну вимогу поліцейського, що було розцінене поліцейським як відмову від проходження огляду на стан спяніння. В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено протоколу про адміністративне правопорушення та відсторонено від керування транспортним засобом.

На інших відеозаписах (назви файлів HY00000__0013 та HY00000__0014) відзняті ті ж самі події, що і на попередніх двох відеозаписах, але на бодікамеру іншого поліцейського.

Згідно складеного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки не проводився у зв`язку з відмовою останнього.

Відповідно рапорту інспектора СРПП ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області Магерамова В. від 22.01.2025 року викладено обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та подальші дії щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння, процедури огляду на стан сп`яніння та складання протоколу.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 22.01.2025 року ОСОБА_1 направлявся на огляд до КПН «Сахновщинська ЦЛ». Отримувати направлення ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно копії постанови серії ЕНА № 3914320 від 22.01.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування 22.01.2025 року на дорозі Сахновщина-Краснопавлівка транспортним засобом «ВАЗ 21102», д.н.з НОМЕР_2 без увімкненого ближнього світла фар за межами населеного пункту, при цьому водій був раніше позбавленим права керування транспортними засобами.

Згідно довідки ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії «В», «С», яке видавалось ОСОБА_1 здане на збереження.

Відповідно копії постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яку постановою Харківського апеляційного суду від 24.07.2024 року залишено без змін.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, а ні ОСОБА_1 , а ні його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мали для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів з приводу незгоди з відомостями протоколу та порушенням норми КУпАП та вимоги інструкцій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227572 від 22.01.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 22.01.2025 року, копією постанови серії ЕНА №3914320 від 22.01.2025 року, відеозаписом долученим до протоколу на DVD-диску та довідкою ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області , рапортом інспектора СРПП ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області Магерамова В. від 22.01.2025 року, копіями постанови Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.04.2025 року та постанови Харківського апеляційного суду від 24.07.2024 року

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги, встановлені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,

Щодо клопотання захисника про призначення експертизи відео-, звукозапису, суд зазначає.

За змістом статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.

Відповідно до статті 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою) у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (статті 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Так, адвокатом Головко В.В. поставлено під сумнів зміст відеофайлів, які містяться на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, оскільки вони не є безперервним та мають незадовільну якість звуку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 с. 266 КУпАП під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З протоколу серії ЕПР1 № 227572 від 22.01.2025 рокувбачається, що до нього в якості доказу долучено відеозапис.

Відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції та з відеореєстратора службового автомобіля, згідно з положеннями статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, які містить певні фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) відповідно до вимог статті 252 КУпАП зобов`язаний дослідити та оцінити докази, в даному конкретному випадку диск, на якому містяться відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Так, судом встановлено, що диск, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення є не пошкодженим та на ньому містяться декілька відеофайлів, які доступні до перегляду.

Зі змісту відеофайлів вбачається, що записи зроблені за допомогою портативних відеореєстраторів поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля, містять дату та час фіксації, містять зображення особи, яку було зупинено працівниками поліції.

Аналіз зазначених вище положень інструкції №1026 у їх взаємозв`язку із вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП, дає підстави стверджувати те, що відеозапис, який зроблений за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського може бути визнаний доказом лише у тому разі коли ним безперервно зафіксовані у спосіб, достатній для сприйняття іншими особами факт виявлення адміністративного правопорушення, проведення відповідних процесуальних дій та фіксування результатів цих дій. У випадку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування цієї дії шляхом здійснення її відеозапису цей відеозапис повинен містити зображення особи, щодо якої проводиться огляд на стан сп`яніння, у вигляді, який надає можливість ідентифікувати цю особу, порядок та процес проведення огляду на стан сп`яніння, результати цього огляду, пояснення особи, щодо якої проводився огляд на стан сп`яніння, інші дії, які вчиняються поліцейськими у ході фіксації вчиненого правопорушення, необхідність проведення яких передбачена зазначеними вище нормативними документами.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на найменування технічного засобу відеофіксації не спростовує факту наявності події та складу адміністративного правопорушення та не здатне поставити під сумнів допустимість протоколу в цілому. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими вищевказаними доказами в справі, є належним та допустимим доказом.

При цьому, зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Також суддя зауважує, що фіксування відбувалось відкрито, а ОСОБА_1 не заперечував проти зйомки.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась з недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону в матеріалах справи немає, за таких обставин клопотання захисника про призначення технічної експертизи відеозапису задоволенню не підлягає.

На думку судді, в матеріалах провадження про адміністративне правопорушення зібрано достатньо доказів, на підставі яких суд може прийняти рішення у справі без залучення експертів.

Враховуючи викладене вище, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення експертизи у справі, оскільки для з`ясування обставин справи та вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, немає необхідності в залученні експерта.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачено стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - відсутні.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суддя вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи, що суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.2 ст.130, ст.ст. 276, 279, 280, 283-285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Реквізити для сплати штрафу: одержувач ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, , банк Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок UA0020001.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: «судовий збір по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 »

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 24.03.2025 року.

Суддя: