Справа № 752/385/25
Провадження №: 3/752/886/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 о 18:16 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 142, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження та було завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Подія та склад адміністративного правопорушення, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 192679 від 09.12.2024 (надалі по тексту - протокол), складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.2024, на якій відображено місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, сталий орієнтир (електроопора), відповідні виміри;

- картка обліку адміністративного правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.12.2024, в яких зазначено, що він рухався по вул. Академіка Заболотного у напрямку вул. Метрологічної (розворот) у 2-й смузі, увімкнув світловий покажчик повороту ліворуч, здійснюючи гальмування, відчув удар передньою частиною автомобіля. Одразу вжив заходи до повної зупинки та увімкнув світловий показчик аварійної зупинки, вийшов з авто та побачив, що зіткнувся в задню частину авто Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_3 , у нього пошкоджений задній бампер. На авто Jeep Compass пошкоджено передній бампер, наявний зсув лівого крила та капоту. Був тверезий, тілесних ушкоджень немає;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.12.2024, в яких зазначено, що він рухався по вул. Академіка Заболотного у напрямку вул. Метрологічної, зупинився на розвороті, щоб пропустити авто і в цей момент у нього вдарився автомобіль Jeep Compass, державний номерний знак НОМЕР_2 , у заднюю частину.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія за допомогою застосунку надання державних цифрових послуг "Дія", йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбуватиметься у Голосіївському районному суді міста Києва. ОСОБА_1 , у свою чергу, підписав протокол без зауважень щодо його змісту та/або порядку оформлення.

Щодо процедури розгляду справи доцільне зазначити, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Станом на час розгляду справи від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, одне в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та про звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому, з огляду на відсутність вимог від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення судового засідання та зважаючи на отриманні клопотання, розгляд справи відбувся за відсутності на підставі наявних матеріалів, достатніх для вирішення справи.

У клопотанні про закриття провадження у справі зазначається про порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення (не вказано у чому саме полягає порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, безпідставно констатовано завдання матеріальних збитків, не встановлено швидкість автомобілів, здійснення водіями маневрів, технічну справність транспортних засобів, відсутність на них попередньо виниклих ушкоджень, наявність вантажу та його вплив на дотримання безпечної дистанції, не зазначено про причинний зв`язок між порушенням та настанням наслідків, зазначено про залучення до протоколу пояснень свідків, які фактично не приєднані), невідповідність схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вимогам законодавства і відсутність зображення об`єктів.

У клопотанні про звільнення від адміністративної відповідальності міститься посилання на Конституційний підхід до питання малозначності діяння, повагу до гідності особи, соціальну справедливість, презумпцію невинуватості, відсутність необхідності адміністративного покарання з огляду на досягнення мети відповідальності у зв`язку з відновленням порушених права потерпілої сторони через механізм відшкодування (виплату страхового відшкодування), а також вказується про щире каяття, наявність статусу пенсіонера та дочки студентки на утриманні.

Проаналізувавши заявлене клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та наявності заявленого одночасно клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного, суд (суддя) не вбачає підстав для його задоволення, оскільки зауваження ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми з місця дорожньо-транспортної пригоди носять формальний і подекуди надуманий характер та оцінюються як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

Так, за змістом Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п. 1.10).

Під безпечною дистанцією слід розуміти відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п. 1.10).

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Письмові пояснення, складені обома водіями на місці пригоди та схема з місця дорожньо-транспортної пригоди, беззаперечно доводять обставину недотримання водієм ОСОБА_1 вимог щодо безпечної дистанції.

Протокол про адміністративне правопорушення та схему з місця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підписав без зауважень щодо порядку їх оформлення та змісту.

Ніде, крім як у графі протоколу "пояснення" уповноважений працівник Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції не міг вказати на приєднання до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень учасників.

Графа протоколу про адміністративне правопорушення "суть вчиненого" викладена логічно та зрозуміло.

У схемі з місця дорожньо-транспортної пригоди містить опис ушкоджень обох транспортних засобів, у своїх поясненнях ОСОБА_1 також їх описав, а тому інші підтвердження не видаються необхідними для встановлення факту настання дорожньо-транспортної пригоди.

Суд (суддя) в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення не визначає та не установлює розмір матеріальних збитків, майнової шкоди.

Поряд з цим, у клопотанні про звільненні від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП, яке передбачає в силу своєї юридичної конструкції констатацію факту вчинення особою правопорушення, ОСОБА_1 зазначає на своє каяття, що вказує на визнання обставин допущення порушення Правил дорожнього руху.

Описане викликає обґрунтовані сумніви у послідовності позиції особи та вказує на намір не бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Клопотань про призначення експертизи до суду не надходило.

На переконання суду (судді), зібрані у справі матеріали, так само як і пояснення самого ОСОБА_1 доводять як подію, так і склад адміністративного правопорушення, яке відбулося з огляду на недотримання ним п. 13.1 Правил дорожнього руху. Зокрема зі схеми дорожньо-транспортної пригоди та детальних пояснень водія зрозуміло, що він не дотримався безпечної дистанції щодо транспортного засобу, який рухався попереду, тоді як у схемі з місця дорожньо-транспортної пригоди допущено очевидно описку в позначенні нумерації транспортних засобів на рисунку (автомобіль Jeep Compass позначено цифрою "1", замість вірної цифри "2", так само як і автомобіль Mitsubishi Outlander, який має бути позначений цифрою "2")

Така очевидна описка не впливає на можливість установлення всіх фактичних обставин справи та перевірку їх доказами.

З огляду на визнання винуватості вказаної особи, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до 27 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено, а тому, керуючись загальними правилами накладення адміністративного стягнення, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, суд (суддя), керуючись своїми дискреційними повноваженнями, вважає за доцільне застосувати стягнення, визначене санкцією ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Доказів на підтвердження наявності статусу пенсіонера, утримання неповнолітньої дитини, скрутне матеріальне становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суду не подано.

Щодо можливих непроаналізованих заперечень і доводів ОСОБА_1 , суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко