Справа № 169/199/25
Провадження № 3/169/330/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Ковальчук О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частино першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04 лютого 2025 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: не забезпечив їм належних умов для життя, навчання, проживання та розвитку, внаслідок чого діти проживали в умовах антисанітарії, холоду, неповноцінного харчування.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається судом за відсутності належним чином повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що клопотань на адресу суду про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Крім того, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Як встановлено з матеріалів справи вина особи у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 433121 від 26 лютого 2025 року; копією рапорта № 4107 від 14 лютого 2025 року; повідомленням завідувача Волинського обласного притулку для дітей № 56 від 10 лютого 2025 року про перебування з 07 лютого 2025 року у притулку неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26 лютого 2025 року; актом обстеження умов проживання від 04 лютого 2025 року; довідкою-відгуком на ОСОБА_1 від 26 лютого 2025 року.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів у своїй сукупності, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились в ухиленні батька від виконання, передбачених законодавством, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно статті 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Порушення частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення тягне за собою накладення адміністративного стягнення у виді попередження або накладення штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір в провадженні у справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 1, 17, 24, 33, 34, 35, 40-1, 184, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Ковальчук