Справа № 738/2578/24
№ провадження 3/738/6/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської областi Савченко О.А. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

секретаря судового засідання: Лях Н.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

06 листопада 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 185792 від 26 жовтня 2024 року за частиною першою статті 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання 26 жовтня 2024 року о 00 год 30 хв в м. Мена по вул. Чернігівський шлях, 2 керувала автомобілем марки GREAT WALL VOLEEX C30 днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу шляхом продування приладу «Драгер Алкотест» ARCE 0175, результат огляду 0,67‰, чим порушила п. 2.9а ПДР України .

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що з протоколом не погоджується. В той день автомобілем керував її чоловік, вони приїхали з села додому. Коли під`їхали до будинку, то її чоловік поніс в будинок речі, а вона залишилась біля автомобіля. В цей час під`їхали працівники поліції, попросили документи на автомобіль і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 злякалась і продула прилад «Драгер», але пояснила, що вона не керувала автомобілем. Згодом повернувся її чоловік і теж це пояснював, проте працівники поліції не звернули на це уваги і склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в той день дійсно він керував автомобілем. Коли під`їхав до будинку поніс речі у квартиру, а його дружина залишилась біля автомобіля. Коли свідок повернувся назад, то біля автомобіля вже були працівники поліції, які не стали слухати пояснень і склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 185792 від 26 жовтня 2024 року;

тестування на алкоголь до протоколу ААД № 185792 від 26 жовтня 2024 року

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

довідка про те, що ОСОБА_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 ;

диск.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в спростування своєї вини надав:

особисті пояснення;

пояснення свідка;

ІV. Оцінка Суду

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також у справі «Пол і Одрі Едвард проти Об`єданого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Далі Суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за якими керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

В правовідносинах, що розглядаються, на думку Суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 повністю заперечила вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме вказала, що вона транспортним засобом не керувала, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Із доданого до матеріалів справи диску з відеозаписом щодо відеореєстрації правопорушення неможливо встановити обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки будь яке відео на диску відсутнє. На запит суду про надання відео фіксації адміністративного правопорушення, що мало місце 26 жовтня 2024 о 00 годин 30 хвилин в м. Мена по вулиці Чернігівський шлях, 2 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано відповідь про те, що строк зберігання відеозаписів з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик становить 30 діб, тому надати відео фіксацію вказаного адміністративного правопорушення не представилось можливим.

Таким чином, будь які докази щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у час та місці вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин Суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко