КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/416/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Долженка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Долженка Юрія Валерійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник апелянта - адвокат Долженко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Крім того, просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Апелянт стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що 23.07.2024 року о 15:00 за адресою: АДРЕСА_2 , саме ФОП ОСОБА_2 порушив вимоги законодавства про розрахункові операції, тоді як у вказаний час та за вказаною адресою ОСОБА_1 взагалі не знаходився та не міг здійснювати продаж товарів, оскільки фактична перевірка проведена 29.07.2024 року, а не 23.07.2024 року, що підтверджується датами зазначеними в акті фактичної перевірки. Вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься: наказу на перевірку, жодного документа або будь-якого підтвердження, що 23.07.2024 року, відбулась подія яка потребувала використання реєстратора розрахункових операцій. Крім того, в акті фактичної перевірки яка проводилась 29.07.2024 року, так само не зафіксовано жодної операції продажу товару за готівкові гроші. Зазначає, що в самому тексті акту перевірки, зазначено, що до початку перевірки була проведена контрольна розрахункова операція з купівлі ювелірного виробу, але не надано жодного документу щодо її проведення, не зазначено коли і ким вона була проведена. Виходячи з цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу про факт продажу товару без застосування реєстратора розрахункових операцій, а тому сам по собі опис адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив матеріали справи, не визначив та не навів у рішенні доказів якими дійсно підтверджується факт адміністративного правопорушення, не навів доказів та аргументів, щодо причетності ОСОБА_1 , до місця та дати проведення перевірки. Вважає, що протокол складений з порушенням вимог ст.254 КУпАП та відповідно не дотримано точність та відповідність закону у даній справі про адміністративне правопорушення, а тому суд прийняв рішення за адміністративним протоколом який складений з суттєвими порушеннями закону, що призвело до порушення принципів встановлених ст.7 КУпАП.

Крім того, апелянт в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, оскільки постанова суду винесена судом 09.09.2024 року за відсутності ОСОБА_1 . При цьому апелянт не отримував повідомлення або повістку про дату судового розгляду. Зазначає, що в матеріалах справи не міститься доказів направлення або вручення ОСОБА_1 копії постанови суду першої інстанції від 09.09.2024 року. 31.10.2024 року ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отримав постанову суду саме 31.10.2024 року.

Захисник Долженко Ю.В. в доповненнях до апеляційної скарги просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024 року та закрити провадження у справі. Зазначає про те, що ОСОБА_1 безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки він як підприємець не здійснював діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 та не має трудових відносин з продавцем ОСОБА_3 . Звертає увагу на те, що представники контролюючого органу маючи документи на перевірку ФОП ОСОБА_2 , фактично провели її за місцем діяльності ФОП ОСОБА_4 , за участі працівника останньої.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана 08.11.2024, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Всупереч вимогам ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів після її винесення ОСОБА_1 не вручалася і не надсилалася. Так, матеріали справи не містять доказів направлення або вручення апелянту копії постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.09.2024.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2024 року, представник апелянта ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови, 08.11.24р. подав апеляційну скаргу.

За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися на неналежних і недопустимих доказах.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме, що 23.07.2024 о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 20, ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: встановлено проведення розрахунків суб`єктом господарювання без застосування реєстратора розрахункових операцій та ведення обліку товарів з порушенням, чим порушено вимоги п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95- ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами і доповненнями, що зафіксовано актом фактичної перевірки від 29.07.2024, реєстраційний № 83059/26/15/07/ від 30.07.2024 (бланк 010360).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, як на докази його вини, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення №3543 від 07.08.2024, складений щодо ОСОБА_1 ; копію акта фактичної перевірки від 23.07.2024; копію повідомлення про складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2024 № 68707/6/26-15-07-07-03-07; акт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2024 № 6881/26-15-07-07-00-17.

Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.

Частина 1 ст. 155-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формах, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року: порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг; порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Суб`єктом правопорушення є особа, яка, відповідно до своїх функціональних обов`язків, здійснює розрахункові операції, а також посадова особа, до компетенції якої належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, господарського харчування та послуг.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає склад цього правопорушення в цілому.

Судом апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту допитаний свідок ОСОБА_3 , яка показала, що наразі працює у ФОП ОСОБА_4 , до цього працювала у ФОП ОСОБА_2 з травня по листопад 2018 року, після цього перейшла працювати до ФОП ОСОБА_4 . Працівники податкової прийшли влітку, точної дати не пам`ятає, купували ланцюжок, в цей час не було світла та хотіли розрахуватися карткою, вона повідомила, що карткою не вдасться, оскільки не працював термінал і вона запропонувала розрахуватися по реквізитам, вони розрахувалися і повідомили, що триває перевірка та показали документи на ФОП ОСОБА_2 , та вона повідомила, що це торгова точка ФОП ОСОБА_4 . Вони переписували товар та просили підписати акт перевірки, який був на ім`я ОСОБА_2 , через це вона відмовилась підписувати.

Крім того, судом апеляційної інстанції було досліджено витяг з Пенсійного фонду України, наданий захисником, з якого вбачається, що ОСОБА_3 працювала у ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) з травня по листопад 2018 року, та на момент проведення фактичної перевірки 29 липня 2024 року працювала у ФОП ОСОБА_5 (код РНОКПП НОМЕР_2 ).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП, оскільки викладені в протоколі обставини порушення ним вимог п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не підтверджуються наданими доказами.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні достатні підстави для висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Долженка Юрія Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Долженка Юрія Валерійовича задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева