Справа№464/785/25
пр.№ 3/464/433/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дегтяренка О.О., потерпілої ОСОБА_2 , представника служби у справах дітей Сихівської районної адміністрації Андрусишина В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №955930, вбачається, що 27.01.2025р. о 15.10 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство, а саме ображала та принижувала, чим завдала шкоду її психологічному здоров`ю.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та пояснив, що не вчиняла протиправних дій відносно відносно своєї доньки. Зазначила, що між нею та її чоловіком виникли неприязні відносини, пов`язані із розладами в їх сім`ї, донька підтримує батька, який їй усе дозволяє, а на її зауваження щодо необхідності належно навчатись та не спілкуватись із друзями, які на неї погано впливають реагує критично. 27.01.2025 між нею і донькою відбулась розмова, під час якої вона намагалась з`ясувати її поведінку, при цьому ні не ображала, ні не принижувала її. Фактично причиною складення цього протоколу стало те, що того ж дня ввечері між нею та її чоловіком виник конфлікт, у зв`язку із чим приїхали працівники поліції та склали протокол на її чоловіка. Оскільки жодних притиправних дій щодо доньки не вчиняла просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, свідка ОСОБА_3 ,дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, всупереч зазначеному обов`язку до протоколу не долучено жодних фактичних даних, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Долучені до протоколу відеозаписи стосуються подій, які мали місце о 21 год. 27.01.2025, в той час як згідно протоколу дана подія мала місце о 15.10 год.

Будучи допитаною за участю представника служби у справах дітей Сихівської районної адміністрації, неповнолітня потерпіла зазначила, що 27.01.2025 близько 15.10 год. між нею та матір`ю виникла розмова, під час якої мама наполегливо в неї питала чому вона так себе веде, коли вона намагалась піти, мати її шарпнула за руку намагаючись її зупинити та очікувала відповіді. Між нею і мамою існують напружені стосунки, оскільки мама її не розуміє, без її згоди перевела її в іншу школу, забороняє спілкуватись з її друзями. 27.01.2025 мав місце конфлікт між ними щодо різних поглядів у них на ці обставини, але ствердити про конкретні образи чи приниження з боку матері не може.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як "кримінальне обвинувачення", оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Під час розгляду справи особа, яка притягується до відповідальності ствердила, що не вчиняла жодних протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_2 , потерпіла також не зазначила суду про конкретні образи чи приниження з боку ОСОБА_1 27.01.2025.

Як вбачається із заяви про вчинення правопорушення така написана батьком потерпілої ОСОБА_3 , у якій зазначено про погрози вбити дитину, проте, під час допиту свідок ОСОБА_3 ствердив, що очевидцем цієї події не був, знає про подію зі слів доньки, про погрозу вбивством 27.01.2025 вона не зазначала, а стверджувала лише про словесні образи. Однак, до цієї події зі слід доньки, ОСОБА_1 систематично її ображала та принижувала, застосовувала до неї фізичне насильство. Між ним та ОСОБА_1 існують неприязні відносини, пов`язані із особистим обставинами та її відношенням до дитини.

Жодних інших доказів, які б беззастережно свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, яке згідно протоколу виразилось у образах та приниженням потерпілої до протоколу не долучено.

Зважаючи на те, що фактично жоден з учасників не ствердив суду про конкретність образ та погроз з боку ОСОБА_1 , про конкретні наслідки таких для психічного здоров`я потерпілої, за відсутності належних та допустимих доказів вини, наявним є сумнів щодо вчинення дій, які утворюють склад правопорушення, який в силу ст.63 Конституції України тлумачиться на користь ОСОБА_1 . Інших доказів до протоколу не долучено.

Відтак, матеріали справи безсумнівно не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на зазначені обставини, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бойко О.М.