Справа №: 398/6098/24
провадження №: 3/398/104/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"20" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Кіровоградської області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166892 від 05 листопада 2024 року цього дня о 12 год. 30 хв. на трасі М30 787 км, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , та перед початком обгону не переконалася, що обгін буде безпечним та після обгону не буде створено перешкод та небезпеки транспортному засобу, відносно якого здійснювався обгін, та можна безпечно повернутися в займану смугу. В результаті чого під час обгону транспортного засобу Opel Ascona, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 був вимушений раптово зменшити швидкість та напрямок руху, виїхавши на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого некерований транспортний засіб Opel Ascona допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Touareg, в результаті чого сталася ДТП та три транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, 14.2.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, заперечила, пояснила, що 05 листопада 2024 року рухалася автодорогою М30 в напрямку м. Полтави. На дорозі проводилися ремонтні роботи, тому в напрямку її руху утворився затор. Автомобіль, що рухався попереду, почав різко знижувати швидкість, вона відповідно теж загальмувала, а транспортний засіб Opel Ascona, котрий рухався позаду неї, почав здійснювати обгін її автомобіля та виїжджати на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем DAF, котрий рухався назустріч, а потім автомобіль Opel Ascona, котрий від удару розвернувся, зіткнувся з її автомобілем. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, який їй інкримінується. Також ОСОБА_1 надала в судовому засіданні для дослідження відеозаписи з місця події.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166892 від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 10.1 та п. 14.2.г Правил дорожнього руху України.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Підпунктом «г» п. 14.2 ПДР України встановлено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 166892 від 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона керувала транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , та перед початком обгону не переконалася, що обгін буде безпечним та після обгону не буде створено перешкод та небезпеки транспортному засобу, відносно якого здійснювався обгін, та можна безпечно повернутися в займану смугу. В результаті чого під час обгону транспортного засобу Opel Ascona, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 був вимушений раптово зменшити швидкість та напрямок руху, виїхавши на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого некерований транспортний засіб Opel Ascona допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Touareg, в результаті чого сталася ДТП.

Схемою місця ДТП, котра додана до протоколу, зафіксовано ділянку дороги, на якій сталась ДТП, напрямок руху транспортних засобів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, розташування дорожньої розмітки, місце зіткнення та ін. Зі схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль Volkswagen Touareg знаходиться на краю проїжджої частини, праворуч, автомобіль Opel Ascona розташований посеред дороги, перпендикулярно до проїжджої частини, частково (передньою частиною автомобіля) на зустрічній смузі руху. Транспортний засіб DAF знаходиться ліворуч від автомобіля Opel Ascona. Місце зіткнення позначено на зустрічній для автомобілів Volkswagen Touareg та Opel Ascona смузі руху.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, котрий надала суду для дослідження ОСОБА_1 з відеореєстратора автомобіля, котрий, як встановлено із відеозапису, рухався позаду автомобілів Volkswagen Touareg та Opel Ascona, вбачається, що зазначені автомобілі рухаються прямо, транспортні засоби, котрі рухалися попереду автомобіля Volkswagen Touareg, почали знижувати швидкість та гальмувати, водій Volkswagen Touareg, який знаходився у правій смузі руху та рухався прямо, відповідно теж почав гальмувати, а транспортний засіб Opel Ascona, що рухався позаду зазначеного автомобіля, почав здійснювати маневр ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення із автомобілем DAF, що рухався йому назустріч. Під час зіткнення під дією сили удару автомобіль Opel Ascona внаслідок зміни положення зіткнувся з автомобілем Volkswagen Touareg.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4 ПДР України).

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

З огляду на викладене, відомості, зазначені у схемі місця ДТП, та встановлені судом під час розгляду справи обставини не відповідають тим, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки факт порушення водієм правил дорожнього руху, який міг бути у прямому причинному зв`язку з наслідками у виді ДТП, що інкримінується ОСОБА_4 , не підтверджено достатніми та беззаперечними доказами, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Також суд критично оцінює досліджені в судовому засіданні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05 листопада 2024 року, які містяться в матеріалах справи, та кваліфікує їх як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі «Швидка проти України» (Заява №17888/12) суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення вважається кримінальною у розумінні Конвенції.

Окрім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsarv. Turkey), п.282, Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом всіх обставин означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З огляду на викладене вище, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина не підтверджена достатніми та беззаперечними доказами, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі чого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166892 від 05 листопада 2024 у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 .

Відповідно до Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 грудня 2008 року № 1086 тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві, зокрема, після виконання водієм постанови суду про накладення адміністративного стягнення або подання до територіального органу Національної поліції копії постанови суду про закриття справи (крім випадків, коли справу про адміністративне правопорушення за тим самим фактом закрито у зв`язку з передачею матеріалів прокурору або органу досудового розслідування).

Оскільки судом прийнято рішення про закриття провадження у справі, тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_4 підлягає поверненню ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ірина Петрівна Шинкаренко