Справа №766/397/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення Поліції №1 ВП Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, про адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка, РНОКПП: відповідно до довідки особу не можливо ідентифікувати, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 31.12.2024 року близько 17:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП як повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Також ОСОБА_1 , 02.01.2025 року близько 15-00 год. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , яке виражалося у висловлюванні на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Також ОСОБА_1 , 02.01.2025 року близько 15-00 год. в АДРЕСА_1 не виконав терміновий заборонний припис від 31.12.2024 року, а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 18-00 год. 31.12.2024 року до 18-00 год. 09.01.2025 року вчинив сварку з сестрою ОСОБА_2 , чим порушив ТЗП серії АА 232140 від 31.12.2024.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

В судові засідання, призначені на 28.01.2025, 11.02.2025, 19.02.2025, 13.03.2025 року ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать судові повістки направлені на адресу зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, та розміщені оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , (про що свідчить підпис у протоколі), а отже йому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте зловживаючи своїми правами останній не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 , до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення за відсутності останнього.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчинених правопорушеннях підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 234931 від 31.12.2024 року, серії ВАД № 234978 від 02.01.2025 року, серії ВАД № 234979 від 02.01.2025 року відносно ОСОБА_1 , у яких викладено обставини вчинених адміністративних правопорушень, які мали місце 31.12.2024, 02.01.2025 ;

- заявами потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких остання просить прийняти міри щодо її брата ОСОБА_1 , який вчиняє домашнє насилля психологічного характеру, виражається грубою нецензурною лайкою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , року, відповідно до яких зазначає, що 31.12.2024 та 02.01.2025 року її брат за місцем проживання вчиняє домашнє насилля, ображає її грубою нецензурною лайкою, погрожує розправою;

- поясненнями ОСОБА_1 ;

- копіями довідок про звільнення;

- копіями термінових заборонних приписів серії АА №232140 від 31.12.2024 та серії АА №232133 від 02.01.2025 року відповідно до яких заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи;

- довідкою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, постанова суду від 16.09.2024 року по справі №766/14341/24;

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню..

Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII(далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону).

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону).

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків (ч. 1 ст. 5 Закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до ст. 25 Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчинених ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно довимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 , вчинено декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом (ч. 1 ст. 39-1 КУпАП).

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-8, ч. ч. 1, 3 ст. 173-2 КУпАП, та виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. ст. 38,247 КУпАП, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-8, ч. ч. 1, 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах визначених саме за санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП як таке, що є більш суворим по відношенню до ч. 2 ст. 173-8, КУпАП..

Крім того, з огляду на вимоги, визначені ч. 1 ст. 39-1 та ч. 5 ст. 283 КУпАП слід врахувати, що ОСОБА_1 , повторно притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, проте належних висновків не зробив і продовжив вчинення протиправних дій, що свідчить про неодноразовість відповідних дій. Наведене у свою чергу може призвести до того, що насильство обов`язково повториться, тим більше домашнє насильство завжди відбувається протягом тривалого проміжку часу і має тенденцію до зростання. Якщо особу яка вчиняє дане правопорушення не навчити іншому ефективному способу спілкування з близькими людьми, він буде продовжувати чинити над ними насильство, що у свою чергустворює беззаперечні передумови для необхідності проходження програми для осіб, які допускають відповідне насильство.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, ч. 1 ст.173-2, ч.2 с.173-8, ч.3 ст.173-2, ст.250-252, 283, 284 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка, РНОКПП: відповідно до довідки особу не можливо ідентифікувати, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2, ч.2 с.173-8, ч.3 ст.173-2 КУпАП у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

(Номер рахунку(IBAN): UA0021451, ОдержувачГУК у Херсонській обл./Херсонський район 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка, РНОКПП: відповідно до довідки особу не можливо ідентифікувати, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

Постанову у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку прим усового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська