Справа № 643/194/25
Провадження № 3/643/682/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 м. Харків

Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 201133 від 20.12.2024, водій ОСОБА_1 20.12.2024 о 16 год 23 хв, у м. Харкові, вул. Нескорених, буд. 15, керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимог п. 2.1а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом. За твердженням ОСОБА_1 , транспортним засобом керував його знайомий, однак, побачивши наближення представників ТЦК та, маючи намір уникнути мобілізації, він залишив автомобіль. Після цього ОСОБА_1 сів на місце водія, де перебував до моменту прибуття працівників поліції. Водночас, ОСОБА_1 не заперечив, що постановою суду він був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік, а після закінчення цього строку відповідні іспити для отримання права керування він не здавав, посилаючись на неможливість пройти такі іспити через бюрократичні та корупційні процедури в діяльності територіальних сервісних центрів МВС України.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Полях О.О., у судовому засіданні заперечила наявність в діях свого підзахисного ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції адвокат зазначила наступне: ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вказаний факт не підтверджений відеозаписом з нагрудних камер поліцейських; відеофіксація правопорушення не була безперервною; довідка про позбавлення права керування транспортним засобом не відповідає вимогам ДСТУ щодо її оформлення; долучена до матеріалів справи копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП неналежної якості, оскільки неможливо достовірно встановити її зміст та реквізити. Крім того, адвокат вказує на невідповідність даних, зазначених у протоколі, фактичним обставинами справи, а саме: у протоколі зазначено час керування транспортним засобом о 16 год. 23 хв., водночас початок відеозапису з нагрудних камер поліцейських розпочався о 16 год. 21 хв.

Детально позиція ОСОБА_1 та його захисника викладена у клопотанні із запереченням на вказаний протокол від 06.02.2025 та запереченнях від 24.02.2025, долучених до матеріалів справи.

З наведених підстав ОСОБА_1 та його захисник просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його адвоката, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України).

Положення п. 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Порушення вимог п. 2.1а ПДР України має наслідком адміністративну відповідальність, передбачену ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

У разі повторного протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених ч. 2 - 4 ст. 126 КУпАП - передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На переконання судді, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення від серії ЕПР1 № 201133 від 20.12.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

-довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП на підтвердження повторності вчинення правопорушення за ст. 126 КУпАП;

-довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , згідно з обліковими даними НАІС ДДАІ, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

-копією постанови серії ЕНА №3693038 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, що набрала законної сили 30.09.2024.

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини, викладені у протоколі, знайшли своє підтвердження.

Доводи адвоката щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, через допущені співробітниками поліції порушення під час складання адміністративних матеріалів, суддя вважає непереконливими та зазначає наступне.

В судовому засіданні переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських та встановлено, що під час патрулювання м. Харкова було зупинено транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Інших осіб в автомобілі на момент зупинки не було. На запитання поліцейских ОСОБА_1 ствердно відповів, шо виїхав з парковки та забув увімкнути світло фар автомобіля, за що і був зупинений співробітниками патрульної поліції. Відтак, факт керування транспортним засобом не заперечувався водієм під час спілкування із поліцейськими. Версію, озвучену водієм в судовому засіданні, суддя сприймає критично та розцінює її як намагання уникнути відповідальності.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що на вимогу поліцейських ОСОБА_1 не надав документи на право керування транспортним засобом, при цьому повідомив поліцейських, що він був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення суду. Повторно відповідні іспити для отримання права керування транспортними засобами він не здавав.

Щодо посилань адвоката про відсутність безпереревності відеозйомки під час оформлення поліцейськими матеріалів, суддя зазначає, що вказана обставина хоча і свідчить про порушення поліцейськими порядку застосування відеореєстраторів, затвердженого наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, однак це не призвело до втрати чи спотворення доказів на підтвердження винуватості

ОСОБА_1 .

Так само час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі (16 год. 23 хв.), який не узгоджується із часом початку відеозапису з нагрудних камер поліцейських (16 год. 21 хв.) не ставить під сумнів достовірність обставин, зафіксованих на відеозаписі.

Крім того, на запитання судді ОСОБА_1 надав пояснення, в яких підтвердив достовірність відомостей, зазначених поліцейськими, а саме: факт отримання посвідчення водія відповідної категорії; позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 рік згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2024 у справі № 953/7512/22; притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та сплату ним штрафу; непроходження повторного іспиту для отримання права керування транспортними засобами

На переконання судді, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху суддею не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, суддя позбавлений можливості застосувати стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Як гарантовано ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Водночас, транспортний засіб Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно довідки УПП в Харківській області ДПП та змісту протоколу ЕПР1 № 201133 від 20.12.2024, належить іншій особі, а не ОСОБА_1 . Відомості про наявність у власності ОСОБА_1 інших транспортних засобів відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Матеріали справи не місять даних про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а тому він підлягає стягненню за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 36, 40-1, 122-2, 126, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП-невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП-невідомий, на користь держави судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Б.С. Замікула