Справа №-613/2223/24 Провадження №-3/613/89/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «ЛК Механізація» на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення № 10201425 від 13.01.2025, державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 622/1543/16-ц, виданого 12.10.2017 Золочівським районним судом Харківської області про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області від 10.11.2014 по цивільній справі № 622/1285/14-ц з (однієї четвертої) на 1/6 (одну шосту) частину від усіх видів заробітку щомісяця, але не більше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини, було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме : несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та згідно з розрахунком державного виконавця від 15.11.2024 складає : з 01.11.2017 (дата відкриття виконавчого провадження) по 15.11.2024 51264,20 грн. Сума штрафу, за наявною заборгованістю зі сплати аліментів, становить 11018,38 грн. Загальна сума заборгованості становить 62282,59 грн.

Датою вчинення правопорушення у протоколі зазначено 10 січня 2025 року.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, беручи до уваги, що згідно з вимогами ст. 268 КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи обов`язковою, суддя вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, до матеріалів справи надано :

протокол про адміністративне правопорушення № 10201425 від 13.01.2025, який не підписано ОСОБА_1 та з яким ОСОБА_1 не ознайомлений;

виклик державного виконавця від 02.01.2025 № 26.1-31/20 на ім`я ОСОБА_1 про виклик для складення та підписання протоколу на 09.01.2025;

чек поштового відділення АТ «Укрпошта» від 02.01.2025 про направлення зазначеного виклику;

список згрупованих відправлень Богодухівського відділу державної виконавчої служби від 13.01.2025 про направлення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 ;

копію постанови державного виконавця від 01.11.2017 про відкриття виконавчого провадження № 55017246 з примусового виконання виконавчого листа № 622/1543/16-ц від 12.10.2017, виданого Золочівським районним судом Харківської області, яким зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Золочівського районного суду Харківської області від 10.11.2014 по справі № 622/1285/14-ц з (однієї четвертої) частини до 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини;

копію постанови державного виконавця від 21.05.2024 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

копію постанови державного виконавця від 21.05.2024 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 ;

копії постанов державного виконавця від 20.08.2024 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю;

виклик державного виконавця від 01.10.2024 № 25015, адресований ОСОБА_1 , про виклик для складення та підписання протоколу на 15.11.2024;

копію постанови державного виконавця від 21.05.2024 про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 11018,38 грн;

довідку-розрахунок від 27.06.2024 № 15013, згідно з якою загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 66130,55 грн., у т.ч. сума заборгованості 55112,17 грн., штраф - 11018,38 грн.

Як зазначено у довідці-розрахунку, згідно з довідкою від 31.12.2020 станом на 31.12.2020 у ОСОБА_1 заборгованість складає 46748,34 грн..

Разом з тим, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів станом на дату складення протоколу (13.01.2025).

При цьому, суд зауважує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.01.2025 № 10201425, ОСОБА_1 ставиться у вину несплата аліментів, яка призвела до виникнення заборгованості в загальній сумі 62282,59 грн., у т.ч. заборгованість за період з 01.01.2017 по 15.11.2024 51264,20 грн та штраф 11018,38 грн.

Як зазначено у довідці-розрахунку від 27.06.2024, станом на 31.12.2020 забогргованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складала 46748,34 грн, однак, самої довідки від 31.12.2020, яка б підтверджувала б наявність у ОСОБА_1 заборгованості в сумі 46748,34 грн, до матеріалів справи не надано.

Крім того, виходячи зі змісту довідки-розрахунку від 27.06.2024, ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 по 31.08.2023 майже щомісячно сплачувались аліменти в різних сумах, і станом на 01.08.2023 у ОСОБА_1 обліковувалась переплата в розмірі 1005,67 грн (а.с.14).

Враховуючи викладене, довідка-розрахунок від 27.06.2024 містить суперечності, які не дають можливості дійти висновку про наявність у ОСОБА_1 заборгованості по сплатіаліментів, та у разі наявності такої заборгованості встановити її дійсний розмір.

Як наслідок, вказана довідка не є належним та допустимим доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Також, слід відмітити, що до складу заборгованості в сумі 62282,59 грн., яка ставиться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, безпідставно включено штраф державного виконавця в сумі 11018,38 грн, накладений постановою від 21.05.2024, який не входить до складу власне заборгованості по сплаті аліментів та впливає на наявність у діях боржника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Суми аліментів, наледжних до сплати за 6 місяців, а також дійсного розміру заборгованості, яка наявна у ОСОБА_1 (у разі наявності), протокол не містить.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення також не є належним і допустимим доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Інші документи, додані до протоколу про адміністративнеправопорушення (виклики державного виконавця, постанови про накладення арешту на кошти боржника та накладення на нього штрафу, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду на межі України, праві полювання, праві керування транспортними засобами, праві користування зброєю, винесені в період з травня по серпень 2024 року) не свідчать про наявність у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів станом на дату складення протоколу та про розмір такої заборгованості (у разі її наявності).

Крім того, суд зауважує, що зі змісту протоколу та доданих до нього документів неможливо встановити, в якому порядку здійснювалася сплата аліментів ОСОБА_1 самостійно боржником чи його роботодавцем ТОВ «ЛК Механізація» у порядку, передбаченому ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем при складенні протоколу не з`ясовано причин відсутності сплати аліментів та виникнення заборгованості (у разі, якщо вона наявна), та чи сталася така відсутність з вини боржника або роботодавця.

З огляду на викладене, наданими до матеріалів справи документами не підтверджується наявності у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, і як наслідок наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При цьому, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядкуст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КонституціїУкраїни, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов протии України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства»).

Конституційний Суд України у своєму Рішеннівід 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (рішення у справах «Барбера, Мессеге і Хабардо протии Іспанії, «Яношевич протии Швеції»).

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, - не доведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,245, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачіапеляційноїскарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник