Справа № 760/164/25
Провадження №3/760/1229/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУНП у м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, ІПН: НОМЕР_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №623050 від 19.12.2024, ОСОБА_1 19.12.2024, близько 19:00 год, перебуваючи за адресою: проживання: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у тому, що в квартирі не прибрано, брудна підлога, розкидані речі і продукти харчування, дитяче ліжко захаращене речами, в кімнаті безлад, в холодильнику мало продуктів харчування, дитина була брудна, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вказувала на те, що не вбачає в своїх діях неналежного виховання дитини, недоліки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо неналежних умов проживання усунуті.

В суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Вожакіна Т.В. вину у вчиненні правопорушення заперечувала, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд, врахувавши доводи ОСОБА_1 та її захисника, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №623050 від 19.12.2024, не знайшло свого підтвердження твердження про те, в чому проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема про те, чи взагалі ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 (які саме дії вчинила чи не вчинила ОСОБА_1 , спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків), чи була заподіяна шкода інтересам малолітнього сина, оскільки потерпілими від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є неповнолітні особи, відносно яких здійснюється ухилення від виконання батьківських обов`язків, як цього вимагає диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах, долучених до нього, не вдається за можливе встановити той факт, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема щодо забезпечення необхідних умов проживання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, та які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 184 ч.1, 247 ч.1 п.1, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя О.В. Бурлака