Справа № 227/2292/24
ПОСТАНОВА

іменем України

24.03.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши в режимі дистанційного судового провадження об`єднані в одне провадження справи про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Майорова С.В. (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 2797/0/15-24 від 24.09.2024 з 07.10.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа про адміністративне правопорушення № 227/2292/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП передана в провадження судді 30.12.2024.

1) Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2024 серії ААД №821461 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій ОСОБА_1 , 14.07.2024 о 00:40 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явною ознакою алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено, керування транспортним засобом передано ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

2) Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.07.2024 серії ААД №821462 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, водій ОСОБА_1 , 14.07.2024 о 00:40 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 13.07.2024 приблизно о 20:00 годині ним було здійснено купівлю автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , у якості подарунка для дружини. Після чого він поїхав до своїх друзів щоб показати куплений ним автомобіль. Далі, 14.07.2024 приблизно о 01:00 годині, він разом із своїм товаришем ОСОБА_2 поїхали до нього на дачу, щоб поставити автомобіль, з метою передачі його дружині у якості подарунка. Рухаючись за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Рози Люксембург (нова назва - Харківська), вони з ОСОБА_2 вирішили зупинитися, покурити, оскільки він заборонив курити в салоні нового автомобіля. Зупинившись на узбіччі, вони вийшли з автомобіля та стояли курили та, в цей момент вирішили відкрити по банці пива, враховуючи, що на вулиці була ніч, навколо нікого не було та відстань до його дачі була незначною. Приблизно через 10 хвилин після зупинки, до них під`їхали працівники поліції, які наказали йому надати водійське посвідчення та документи на автомобіль. В свою чергу він надав працівникам поліції документи на автомобіль, при цьому зазначивши, що водійського посвідчення у нього не має, він його ніколи не отримував. Далі працівники поліції оголосили, що у нього встановлено ознаку алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота. На питання працівників поліції він зазначив, що випив 3 банки пива об`ємом 0,5 л. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», на що він дав свою згоду, однак в подальшому працівники поліції зазначили, щоб він відмовився від проходження такого огляду, оскільки у них не було при собі приладу «Драгер». Також працівники поліції йому порадили, що краще буде взагалі відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, у тому числі і в медичному закладі, та визнати свою вину, щоб автомобіль не було вилучено на штраф-майданчик, у зв`язку з чим, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в умовах медичного закладу, надавши пояснення про визнання своє винуватості, оскільки боявся щоб не забрали автомобіль на штраф-майданчик. Ніякого направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в умовах медичного закладу працівники поліції йому не вручали. Як працівники поліції передавали право керування його автомобілем ОСОБА_2 він не пам`ятає, оскільки це було давно. Раніше його зупиняли працівники поліції та складали на нього постанову за керування транспортним засобом без наявності права керування таким транспортним засобом, але це було давно. Зі складеним протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП він не згоден, оскільки керував автомобілем тверезий, а почав вживати алкогольні напої, коли автомобіль стояв на узбіччі.

Свою вину за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що дійсно 14.07.2024 о 00:40 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська, він керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 14.07.2024 у нічний час вони разом з ОСОБА_1 повертались додому з м. Добропілля, де відпочивали у своїх друзів. Вони прямували в сторону його місця проживання, їхали на автомобілі «Skoda Octavia», який належить ОСОБА_1 . За кермом автомобіля був ОСОБА_1 . Коли вони повертались, були напідпитку. Рухаючись по вул. Харківський в м.Добропіллі, вони вирішили зупинитися, щоб покурити, оскільки в салоні автомобіля ОСОБА_1 не курять. Вони зупинились на перехресті, неподалік його будинку. Після зупинки, вийшли з автомобіля та вирішили випити по банці пива, яке перебувало в салоні автомобіля. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції, які запитали чий автомобіль, який стоїть узбіччі, на що ОСОБА_1 зазначив, що це його автомобіль. Коли під`їхали працівники поліції вони з ОСОБА_1 пили пиво. Після чого працівники поліції продовжили спілкуватися з ОСОБА_1 , які вони йому задавали питання, він не пам`ятає. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що пив пиво. Чи постійно у працівників поліції працювали боді-камери, він зазначити не може. Він не чув, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» чи в умовах медичного закладу, оскільки він не постійно був присутнім під час розмови працівників поліції з ОСОБА_1 . За результатом складання протоколу, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, яке по документам було передано йому, однак за кермо автомобіля сів його батько, оскільки він також був напідпитку. Автомобіль ОСОБА_1 батько відігнав до його будинку, де залишив його. В протоколі не було записано анкетних даних його батька, оскільки він пізніше прийшов на місце складання протоколу.

В судовому засіданні захисник-адвокат Майоров С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання, в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, адвокат вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис підтверджує лише факт того, що ОСОБА_1 перебував поруч із автомобілем поліції та не заперечував, що вжив пиво, але ж факт керування транспортним засобом саме 14.07.2024 о 00:40 годині вказаним відеозаписом не підтверджений, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення, оскільки зазначені в ньому відомості повинні підтверджуватися іншими наявними беззаперечними доказами.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , вивчивши клопотання захисника адвоката Майорова С.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повне визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явлених протоколів, які об`єднані в одне провадження, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

За ч. 5 ст. 126 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 821462 від 14.07.2024,який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2046245 від 01.05.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою ДОП СП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 14.07.2024, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 821641 від 14.07.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол про адміністративне правопорушення в своєму складі містить пояснення ОСОБА_1 : «14.07.2024 приблизно о 00:40 годині керував авто, був зупинений поліцією, до цього вживав спиртне, а саме: 3 банки пива. Проходили огляд за допомогою алкотесту та їхати до медичного закладу відмовляюсь». Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.07.2024, складеного на водія ОСОБА_1 , відповідно до якого працівником поліції за результатами проведеного візуального огляду водія ОСОБА_1 виявлена наступна ознака алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом, з якого убачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 14.07.2024 о 00:40 годині транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська. Так, під час спілкування у поліцейських виникла обґрунтована підозра про те, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим останніми висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер або в умовах медичного закладу (00:51:45 година, 00:51:53 година), на що останній надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, як на місці за допомогою технічного приладу, так і проїхати до медичної установи, зазначаючи, що свою вину визнає повністю (00:51:52 година, 00:51:54 година). Після чого працівником поліції було повідомлено водію, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з подальшим роз`ясненням водію ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Відповідно до п. 6, 7 Глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, ОСОБА_1 відмовився як від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, так і в медичному закладі охорони здоров`я, що само собою утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справам за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які об`єднані в одне провадження.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Судом встановлено, що даний відеозапис відображає усі обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення. Отже, зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що підтверджує обставини, які мають значення для справ за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які об`єднані в одне провадження, та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчинених правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з ознакою алкогольного сп`яніння та такою, що відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в умовах медичного закладу (00:51:52 година, 00:51:54 година), а також, як на особу, яка керувала транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, що підлягає встановленню під час розгляду даних справ, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису у суду немає.

Крім того, як слідує з самих показів ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні, останній повідомив, що підстава для складання працівниками поліції відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була оголошена йому така ознака алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Суд оцінює дані відеозаписи безперервними, інформативними, позбавленими упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Суд звертає увагу на тому, що Законом не передбачено вимог щодо двохгодинного фіксування працівниками поліції правопорушення.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознака алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в умовах медичного закладу.

Зазначені обставини призвели до порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому, за конкретних обставин, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» або проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, що прямо передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху та абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказане ОСОБА_1 не було зроблено, що уподальшому стало законною підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортирним засобом, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис підтверджує лише факт того, що ОСОБА_1 перебував поруч із автомобілем поліції та не заперечував, що вжив пиво, але ж факт керування транспортним засобом саме 14.07.2024 о 00:40 годині вказаним відеозаписом не підтверджений, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення, оскільки зазначені в ньому відомості повинні підтверджуватися іншими наявними беззаперечними доказами, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, під час перегляду відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, долученого до матеріалів справи, хоча і не встановлено факту руху автомобіля 14.07.2024 о 00:40 годині, однак переглядом вказаного відеозапису встановлено, що сам водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним 14.07.2024 о 00:40 годині транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська.

Також, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 надав працівникам поліції чіткі пояснення про те, що 14.07.2024 приблизно о 00:40 годині він керував авто, був зупинений поліцією, до цього вживав спиртне, а саме: 3 банки пива.

Крім того, суд зауважує, що під час виступу в судовому засіданні, як і захисник адвокат Майоров С.В., так і сам водій ОСОБА_1 не оспорювали фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно з яким водій ОСОБА_1 , 14.07.2024 о 00:40 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто фактично підтвердили факт керування ОСОБА_1 14.07.2024 о 00:40 годині за вказаною адресою вказаним вище транспортним засобом.

Суд відноситься критично до пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, щодо обставин вчиненого правопорушення, а також про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він визнав свою вину у керуванні транспортним засобом після вживання спиртних напоїв, а саме: 3 банок пива, оскільки йому так порадили працівники поліції, щоб не вилучили транспортний засіб на штраф-майданчик, а насправді він керував транспортним засобом тверезий, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, який вказав, що вони з ОСОБА_1 повертались з гостей, від своїх друзів, були напідпитку. ОСОБА_1 віз його додому за адресою: м. Добропілля, вул. Шахтарська, а також письмовими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні за участі всіх учасників судового провадження.

Жодних пояснень, що вони прямували на дачу ОСОБА_1 з метою поставити автомобіль, щоб на наступний день подарувати дружині ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні не надав, що також свідчить на неправдивість пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні.

Тому такі пояснення ОСОБА_1 суд розцінює, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення (в даному випадку складання матеріалів справи за вищевказаною статтею Закону) та подальшого уникнення від відповідальності. На переконання суду вказане не потребує детального аналізу, оскільки правова оцінка та мотиви суду викладені вище.

Вищевказане дає змогу суду прийти до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 14.07.2024 о 00:40 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, вул. Харківська, транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явною ознакою алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, тому відсутні підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Пунктом 8 та 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що копія направлення має бути вручена особі, щодо якої передбачається проведення огляду.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає вручення копії направлення на проведення огляду на стан сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, воно лише є підставою для проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Судом встановлено, що жодних самостійних дій на проходження огляду ОСОБА_1 не вчиняв, доказів того, що він пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі протягом двох годин або більше суду не надано.

Разом з тим, в ході судового розгляду ані ОСОБА_1 , ані його захисником Майоровим С.В. не надано суду доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яка мала місце 14.07.2024 за вищевказаною статтею КУпАП.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи, як захисника ОСОБА_3 , так і самого ОСОБА_1 , щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому учасник провадження вдома оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи як захисника Майорова С.В., так і ОСОБА_1 щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , про порушення норм права, суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу сторона захисту реалізовувала свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Майоров С.В., якому суд надав змогу упродовж слухання справи здійснювати ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, подавати клопотання, чим останній і скористався.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушникаОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, водійське посвідчення не отримував, свою провину визнав частково, а саме: у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП визнав повністю, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Окрім того, суд зазначає, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, кожен несе індивідуальну відповідальність за те, щоб рух був безпечним.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщосправи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як убачається з матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 821462 від 14.07.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, правопорушення було вчинено 14.07.2024, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП було 14.10.2024, у той же час, справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В. 30.12.2024.

Тобто, на момент надходження справи в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП минули, оскільки вони знаходяться поза межами тримісячного строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та з урахування положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, поза розумним сумнівом та про необхідність закриття справи у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п.1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, виходжу з того, що ОСОБА_1 відповідно до довідки ДОП СП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 14.07.2024, не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

За таких обставин слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Таким чином, у відношенні ОСОБА_1 неможливо застосувати такий вид стягнення, визначений ч. 1 ст. 130 КУпАП, як позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 взагалі його не має.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко