Номер провадження 33/816/457/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Фельського С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фельського С.Л. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років, без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 13 листопада 2024 року близько 22 год. 40 хв. в м. Суми по вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 2, керував транспортним засобом «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи прав керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Фельський С.Л. звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить змінити постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року в частині стягнення. Застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. без позбавлення права керуванням транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, 13 листопада 2024 року виконував свої службові обов`язки, з евакуації пораненого військовослужбовця. А тому мав службову необхідність перебувати в м. Суми, як крайній захід, керуючи автомобілем.

Так, ОСОБА_1 в межах своїх службових обов`язків, проводить евакуацію поранених до рівня стабілізаційного пункту/передової хірургічної групи/шпиталю.

Окрім цього, апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 проходить процедуру отримання водійського посвідчення, успішно склав теоретичний іспит в Сервісному центрі МВС та очікує можливість скласти практичний іспит.

Тобто, фактично ОСОБА_1 набув необхідних знань і навиків для водіння автомобіля, але через певні обмеження в можливості вільно розпоряджатися своїм часом, він не мав до цього часу змоги пройти практичний іспит в МРЕО.

Апелянт вважає, що ОСОБА_1 перебуваючи на військовій службі та безпосередньо приймаючи участь в бойових діях, вчиняв усі можливі дії, для отримання посвідчення водія. Відповідно, до ОСОБА_1 застосовано занадто суворе стягнення.

Окрім цього, апелянт зауважує про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено право останнього на захист. Оскільки ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати суду пояснення щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із захисником Фельським С.Л., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Дані вимоги закону, в цій справі, судом першої інстанції не дотримані, оскільки, як слідує зі змісту постанови, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 . При цьому з матеріалів справи вбачається, що суд, в порушення ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, не здійснював повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, жодним із належних способів, тобто не було надіслано відповідного повідомлення на поштову адресу або за допомогою смс-повідомлення на номер мобільного телефону.

Окрім цього, ОСОБА_1 відмовився від вручення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173099 від 13 листопада 2024 року. Підтверджень про отримання останнім другого екземпляру процесуального документу засобом поштового зв`язку, матеріали справи не містять.

Таким чином, розглядаючи справу, суддя суду першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції, без скасування постанови, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене та відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, наведені істотні процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

При винесенні новоі постанови, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, апеляційним судом встановлено, що 13 листопада 2024 року близько 22 год. 40 хв. по вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 2 , в м. Суми ОСОБА_1 , повторно, протягом року керував транспортним засобом автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.1(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених апеляційним судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 173099 від 13 листопада 2024 року;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3344822 від 26 жовтня 2024 року, відповідно до якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 13 листопада 2024 року по вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 2 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Dacia Logan» номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що в останнього відсутнє посвідчення водія відповідної категорії.

Крім того, з відеофіксації вбачається, що на запитання працівників поліції про притягнення останнього до ч. 2 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 повідомив про наявність відносно нього протоколу за вчинення вказаного правопорушення. Відповідно, останній самостійно вказав на те, що вчиняв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті.

Крім того, виконання наказу командира, бойового завдання або інша службова необхідність не надає особі права порушувати норми законодавства, зокрема правила дорожнього руху України, більш того неодноразово. При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо такої крайньої необхідності керувати транспортним засобом, будучи особою, котра не має права керування транспортним засобом та на підтвердження доводів апеляційної скарги не додано.

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 успішно пройшов практичне навчання та набув необхідних знань і навичок водіння, апеляційний суд зазначає наступне.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , який полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами. Таке право особа набуває внаслідок проходження відповідного навчання, отримання навиків водіння, що дає підстави відповідним органам для видачі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно, наявність знань та навичок отриманих під час навчання, не звільняє особу від обов`язку здати іспит в сервісному центрі МВС та отримати посвідчення водія.

Позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 , який приймає участь в бойових діях, займається вивезенням поранених, не можуть слугувати підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Так, вчинені ОСОБА_1 дії характеризуються умисною формою вини, є неповагою правопорушника до безпеки руху та потенційною загрозою для інших транспортних засобів та пішоходів. Керування транспортним засобом особою, яка не має такого права, за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст. ч. 5 126 КУпАП, адже умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення. Правопорушник незважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху.

Апеляційний суд також бере до уваги, що ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки без відповідного права, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але проігнорував зазначені обставини.

Відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування транспортного засобу (правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року, справа № 702/301/20). При цьому нормами чинного КУпАП не тільки не передбачено будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом у даній конкретній ситуації, а й навпаки санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП прямо вимагає застосувати таке додаткове стягнення до осіб, які на момент вчинення правопорушення не мали права керування транспортним засобом або були позбавлені такого права, а правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія і не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом на підставі санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керування транспортним засобом.

Отже, викладені обставини вказують на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому, апеляційний суд враховує той факт, що згідно з пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через 3 місяці з дня його виявлення.

Оскільки правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , мало місце 13 листопада 2024 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, яким були встановлені обставини справи після скасування рішення суду першої інстанції - передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП слід закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Фельського С.Л., задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.