ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/484/25 Справа № 195/13/25 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Рябчун О.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою суду від 08 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 26.12.2024 р. о 23:22 год. водій ОСОБА_1 в смт.Томаківка, вул. Світла поблизу буд. 24 керував транспортним засобом Форд Мондео н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру Драгер ARBH -0598, тест №1043, результат тесту 1.67 проміле, від подальшого керування ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як він дійсно керував автомобілем в комендантську годину, так як відводив інсулін ОСОБА_2 в смт. Томаківку, де був зупинений працівниками поліції, а на вимогу останніх пройшов огляд результат якого виявився позитивним. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що він не погодився з результатами приладу Драгер, і самостійно пройти огляд в

закладі охорони здоров`я не міг, так як діяла комендантська година, тому був обмежений в пересуванні про що повідомили працівники поліції. Крім цього, на прохання надати документи на прилад Драгер поліцейські відмовили. Разом з цим, апелянт вказує про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 під час перегляду підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; актом огляду в якому зазначений результат; чеком з приладу Драгер, який містить результат 1. 67 % алкоголю в ОСОБА_1 після огляду; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення

справи.

Як видно з апеляційної скарги ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, тому ця обставина є доведеною та перевіряється.

Стосовно порушення процедури огляд на яку вказує ОСОБА_1 , то під час апеляційного перегляду такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, як працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в комендантську годину. Під час розмови в з водієм працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, що теж відображено в акті огляду(а.с.6) Далі ОСОБА_1 працівник поліції запропонував пройти огляд на місці, або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 спочатку погодовся пройти огляд в закладі охорони здоров`я, але в подальшому виявив бажання пройти огляд на місці за допомогою спеціального пристрою Драгер, результат якого виявився позитивним 1. 67 % алкоголю. Проти такого результату ОСОБА_1 не заперечував, тому пропонувати пройти огляд в подальшому, в закладі охорони здоров`я у працівників поліції не було. Після вказаних подій працівник поліції склав протокол. Отже, порушень процедури огляду не встановлено.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно прохав надати працівникам поліції документи на прилад Драгер, що й було зроблено працівниками поліції, і це зафіксовано на відеозаписі під назвою Маковоз 2 на 13 хвилині.

Між цим, апеляційним судом на перевірку доводів апеляційної скарги були витребуванні з ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області копії документів щодо періоду повірки Газоаналізатору Драгер 6810, та встановлено, що остання повірка здійснювалася 10 липня 2024 року, а дата наступної припадає на 10 січня 2025 року, і оскільки огляд відбувся 26 грудня 2024 року, тому процедура проведена належним приладом у встановленому законом порядку.

Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , то дійсно така обставина має місце, але в апеляційній скарзі інших переконливих доводів, які б стали підставою для скасування рішення суду І

інстанції не наведено, тому ця обставина сама по собі (за умови, крім того, безпосередньої участі самого ОСОБА_1 під час розгляду його апеляційної скарги та надану можливість надати свої пояснення безпосередньо) не є підставою для безумовного скасування постанови суду.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун