ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 рокуселище ПетровеСправа № 400/531/19
Провадження № 3-в/941/3/25

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Колесник С. І., розглянувши подання Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо подальшого виконання постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк - 120 годин, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.183-1 КУпАП у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Вказана постанова направлена для виконання до Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області.

В поданні ставиться питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року за ч.1 ст.183-1 КУпАП .

Подання мотивує тим, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт в провадженні у справах про адміністративні правопорушення не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано.

Представник Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» у судове засідання не з`явилася, надала до заяву про розгляд подання без її участі.

Суд, дослідивши подання та матеріали справи, приходить такого висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст.304КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Ст.325-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.183-1 КУпАП у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Зазначена постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася та як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2019 року була отримана органом пробації для виконання, тобто в строк, визначений приписами ст.303 КУпАП.

10.07.2019 року правопорушнику ОСОБА_1 було направлено виклик на його адресу проживання, щодо явки останнього до Олександрійського РС № 2 вих. № 31/19/1454-19 на 17.07.2019 року.

19.08.2019 року ОСОБА_1 , був ознайомлений з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт та видано направлення до Червонокостянтинівської сільської ради, що знаходиться за місцем проживання правопорушника. Однак, за місцем відпрацювання суспільно корисних робі ОСОБА_1 не прибув.

При відібрані пояснення, правопорушник повідомив, що не приступив до відпрацювання суспільно корисних робіт у зв`язку з втратою документів, що посвідчують його особу (паспорта).

В подальшому гр. ОСОБА_1 , 09.08.2021 року направлено виклик на його адресу проживання, щодо явки останнього до Олександрійського РС № 2 вих. № 31/19/1175-21 на 18.08.2021 року.

20.02.2021 року ОСОБА_1 , повторно був ознайомлений з порядком та умовами відбування суспільно корисних робіт та видано направлення до КП «Господар ІК», що знаходиться за місцем проживання правопорушника, від отримання якого правопорушник відмовився у письмовому виді.

В цей же день ОСОБА_1 надано письмове пояснення щодо відмови від відпрацювання накладеного на нього адміністративного стягнення та був ознайомлений з порядком відповідальності у разі невиконання постанови суду.

13.04.2022 року до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області направлено подання, щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності на підставі ст.389-2 КК України, у задоволенні якого працівникам Олександрійського РС № 2 - відмовлено, кримінальне провадження закрито 13.05.2022 року.

02.05.2023 року до Петрівського районного суду Кіровоградської області направлено матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст.183-2 КУпАП.

28.06.2023 року постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту строком на 5 діб.

07.06.2024 року працівниками Олександрійського РС № 2 отримано інформацію, щодо проходження правопорушником військової служби у складі Збройних Сил України.

11.06.2024 року за вих. № 31/19/683-24 направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою підтвердження або спростування вказаної інформації.

Згідно довідки наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , дійсно, 05.07.2023 року був мобілізований на військову службу за призовом до військової частини НОМЕР_1 .

На запити направлені до військової частини НОМЕР_1 , відповіді до Олександрійського РС № 2 - не надходило.

14.02.2025 року відібрано пояснення від співмешканки ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , яка повідомила, що правопорушник на даний час проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 та вказала номер мобільного телефону за яким з ним можна зв`язатись.

24.02.2025 року направлено запит до військової частини НОМЕР_2 , відповіддю на який було підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно з 10.09.2023 року по теперішній час проходить військову службу у вказаній військовій частині.

Таким чином судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не була виконана з об`єктивних причин.

Суд вважає, що органом пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника та Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, передбачено право органу пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що КУпАП не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням постанов про накладання адміністративного стягнення, зокрема строків давності виконання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011р. (справа №10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Такі строки встановлені ст.80 КК України, яка регламентує питання звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, порушено інший фундаментальний принцип права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду в той час, коли адміністративне правопорушення на відміну від кримінального правопорушення є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним в даній справі застосувати аналогію закону, а саме норми п.1 ч. .80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Беручи до уваги, що постанова про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт не виконана протягом більше 2-х років з моменту набрання законної сили та з об`єктивних причин, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Керуючись ст.ст.2, 7, 298, 304 КУпАП, ст.80 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Олександрійського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання щодо подальшого виконання постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк - 120 годин- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.І. Колесник