Справа № 289/137/25
Номер провадження 3/289/172/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 18.01.202 року, серії ЕПР1 №224309, 224325 та серії ВАВ №043342:

18 січня 2025 року о 16 год. 47 хв., гр. ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Карпенка, керував транспортним засобом FORD TRANSIT CONNECT, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінкою, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, неприродна блідість шкіри. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 січня 2025 року о 16 год. 47 хв., гр. ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Карпенка, керував транспортним засобом FORD TRANSIT CONNECT, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку, подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, спеціальних звукових сигналів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

18 січня 2025 року о 17 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Купальна, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалась у відмові особи у проведенні по поверхні вбрання особи рукою, у зв`зку із необхідністю застосування поліцейським превентивного заходу - поверхнева пере6вірка відповідно до ст. 34 ЗУ "Про Національну поліцію". Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення у його відсутність, свою вину не визнав. Та пояснив, що рухаючись на автомобілі по вул. Карпенка не зайняв крайню праву смугу для руху тому, що вказана смуга містить вибоїна та нерівності, а також стерта дорожня розмітка на 30%. В подальшому побачивши, що за ним їдуть поліційські, які увімкнули червоно-сині проблискові маячки, однак останній не зупинився так як не бачив місця для зупинки. В подальшому переїхавши міст та повернувши ліворуч до автостанції, там також не знайшов місця для зупинки, а зупинився лише на вул. Купальній. Також зазначив, що поліцейськи не повідомили його про проведення відеофіксації та накинулися на нього після поверхневого огляду і надягнули кайданки. ОСОБА_1 вказує, що невідмовлявся їхати на освідування, а пройшов його самостійно в КНП "Радомишльська лікарня". Просив винести окрему ухвалу на незаконні дії працівників поліції за те, що затримали його за порушення якого він невчиняв.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. На підставі того, що ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд матеріалів відносно нього без його участі, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність останнього.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 2.4 ПДР слідує, що водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозицією ст. 185 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», який здійснюючи рух на дорозі, що має дві смуги руху в одному напрямку, не зайнявши правого краю на приїзній частині, при відсутності інших транспортних засобів на ній, чим порушив п. 11.2 ПДР.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , було роз`яснено працівниками поліції підставу його зупинки, його права та процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, в результаті чого в подальшому останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 , в подані заяві заявив клопотання про винесення окремої ухвали на незаконні дії працівників поліції, а саме щодо його затримання за порушення якого він не вчиняв.

Однак суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки, з матеріалів справи та дослідженого в судовому засіданні відеозапису поліцейських, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 11.2 ПДР, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності, що стверджується копією постанови серії ЕНА №3886461 від 18.01.2025 року та поясненням самого ОСОБА_1 , щодо причин чому він не зайняв крайню праву смугу для руху рухаючись по вул. Карпенка в м. Радомишль, в поданій до суду заяві від 21.03.2025 року.

Разом з тим, як вбачається з відеозаписів поліцейських, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 порушуючи правила дорожнього руху, не зупинившись на вимогу працівників поліції, провокував працівників поліції, не виконуючи законну вимогу працівника поліції та невиходячи з транспортного засобу, вчиняв дії, які в даній обстановці візуально вказують на вчинення ним протиправних дій, що в подальшому призвело до застосування працівниками поліції заходу примусу, а саме - кайданки та адміністративного затримання.

Долучену до матеріалів справи ОСОБА_1 копію акта № 16 від 18.01.2025 року виданим лікарем-наркологом КНП «Радомишльська лікарня», згідно якої він пройшов огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, шляхом забору крові на вміст алкоголю (п.23 вказаного акта), і з п.24. результат лабараторних тестів №228 від 22.01.2025 показав, що етиловий алкоголь не виявлено, суд не приймає як доказ, з огляду на те, що працівники поліції пропонували водієві пройти огляд в спеціалізованому медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 відмовився і пройшов його самостійно, без присутності працівників поліції, вже після оформлення адміністративних матеріалів, тобто після вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано в матеріалах відносно нього про адміністративне правопорушення, а тому долучена ОСОБА_1 копія Акта № 16 від 18.01.2025 року в першу чергу не відповідає вимогам до Висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та доказового значення у даній справі не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень відповідно ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколами про вчинені адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №224309, 224325 та серії ВАВ №043342 від 18.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; відеозаписом поліцейських на диску від 18.01.2025 року, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в результаті відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 18.01.2025 року; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 18.01.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортними засобами до повного витвереження; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3886461 від 18.01.2025 року, якою застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема за керування транспортним на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не занявши правого краю на проїзній частині, при відсутності інших транспортних засобів на ній та інше; протоколом серії АПЗ18 №053110 від 18.01.2025 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 .

Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративні правопорушення мали місце внаслідок порушення п. 2.5, п. 2.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 ..

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі виконувати вимогу про зупинку, підкорятися вимозі працівників поліції вийти з транспортного засобу та надати документи, що надають право керувати транспортним засобом, не керувати транспортним засобом в стані сп`яніння та виконувати вимоги працівників поліції у проходженні медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо ігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Суд вважає, що викладені у протоколах обставини підтверджені, кваліфікація його дій за ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є обґрунтованими.

З довідки відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, вбачається, що ОСОБА_1 отримував та має посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 09.09.2016 року.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень та їх суспільну небезпеку, особу правопорушника. З огляду на наведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи та не надано суду жодного підтвердження, щодо можливих підстав звільнення його від сплати судового збору, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягнення судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34-35, 40-1, 122-2, 130, 185, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді:

- за ст. 185 КУпАП штраф у розмірі 136,00 (сто тридцять шість) грн.;

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП штраф у розмірі 153,00 (сто п`ятдесят три) грн.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП штраф у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл./ Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 "Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Стягувачем є Відділення поліції №2 (м. Радомишль) Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави, на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК

Постанова набрала законної сили _________________ 20__ р.