Справа № 697/269/25
№ пров. 3/697/214/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.01.2025 о 00:10 год. в м. Канів по вул. Шевченка,47, керував транспортним засобом, ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився під відео запис на нагрудну бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 26.01.2025 о 00:00 год ОСОБА_1 в м. Канів, вул. Шевченка,47 керував ТЗ ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 повторно протягом року не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП

Оскільки справи одночасно розглядаються одним і тим же органом суддя дійшов висновку про об`єднання справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст.126 КУпАП в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер №697/269/25, провадження №3/697214/2025.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки в суд не повідомив.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126, 130 КУпАП до таких не відноситься, особі було відомо як про складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і про судове засідання, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи без ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи обізнаним про складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та повідомленим про розгляд справи в Канівському міськрайонному суді, він не з`явився, не повідомив причини своєї неявки, розглядом справи щодо нього не цікавиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Необхідно зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є способом уникнути відповідальності. Перешкоди у розгляді справи без участі ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про розгляд справи, відсутні.

Суддя, дослідивши в судовому засіданні докази, встановив наступне.

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230444 від 26.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 26.01.2025 о 00:10 год. в м. Канів по вул. Шевченка,47, керував транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився;

- відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 № 230444 від 26.01.2025, який підтверджує що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився.

Суддя, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена поза розумним сумнівом, його дії кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Підстави для звільнення від відповідальності ОСОБА_1 чи закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, суддею не встановлені.

Враховуючи обставини правопорушення, особу порушника, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності необхідно покласти сплату судового збору.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230411 від 26.01.2025, згідно якого ОСОБА_1 26.01.2025 о 00:00 год в м. Канів по вул. Шевченка,47 керував ТЗ ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 повторно протягом року не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а. ПДР України за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом, повторно, протягом року.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до матеріалів справи не долучено копію постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, отже, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП.

Інших доказів матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про те, що факт притягнення його до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, не є доведеним поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП належить визнати необгрунтованим.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по вказаній справі слід закрити.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст.130, ст.ст.279, 283, 284 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення №697/269/25 та №697/268/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП, в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер №697/269/25, провадження №3/697/214/2025.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розрахункові рахунки для сплати штрафу (по справах про адмінправопорушення): , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, розрахунковий рахунок: UA0023717, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Канівського

міськрайонного суду Л. О. Колісник