Номер провадження 3/521/778/25
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

20 березня 2025 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Шагака О.В., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за протоколом № 0977/50000/24 від 29.09.2024 року у відношенні ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Сторони справи про порушення митних правил, які приймали участь у судовому розгляді: представник Одеської митниці Держмитслужби Терновський М.С.; представник особи у відношенні якої складено протокол адвокат Ковташ Д.М.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. 29.09.2024 року о 17 год. 10 хв., в зону відповідальності міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку в`їзд до України прибув громадянин Німеччини ОСОБА_3 .

1.2. Під час здійснення митного контролю, згідно інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби» облік транспортних засобів, було встановлено, що гр. ОСОБА_3 07.09.2018 року завіз на митну територію України автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE

(Німеччина) через пункт пропуску UA205010 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». 16.06.2019 року ОСОБА_4 о 14 годині 17 хвилин вивіз вказаний транспортний засіб і о 16 годині 35 хвилин в той же день ввіз знову на територію України.

1.3. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 29.09.2024 року відсутня. В митницю, з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE, ОСОБА_3 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку не має.

1.4.Таким чином, гр. ОСОБА_3 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на один рік.

1.5. Митний орган кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 6 ст. 481 МК, з кваліфікацією: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

1.6.Натомість суддя вважає, що дії ОСОБА_3 необхідно перекваліфікувати з ч. 6 ст. 481 МК в редакції 2024 року на ч. 3 ст. 481 МК в редакції на час вчинення правопорушення (червень 2019 року), за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України та строку вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

2. Позиції сторін.

2.1. Представник митниці в судовому засіданні висловив думку про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , оскільки вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами та вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення, відповідно до санкції статті.

2.2. Представник ОСОБА_3 адвокат Ковташ Д.М. в судовому засіданні просив суддю закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, надав письмові пояснення.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин та мотиви закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

3.1.Суддя вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, проте справа підлягає закриттю, з наступних підстав.

3.2. Суддею встановлено, що ОСОБА_3 07.09.2018 року ввіз на митну територію України автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE (Німеччина) через пункт пропуску UA205010 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», для особистого користування.

3.3. Згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, наявного в матеріалах справи, зафіксовано виїзд ОСОБА_3 16.06.2019 року о 14 год. 17 хв. на вищевказаному автомобілі через пункт пропуску UA500240 та повторний в`їзд 16.06.2019 року о 16 год. 35 хв. на тому ж автомобілі через пункт пропуску UA500240.

3.4. Таким чином, дослідженню підлягають обставини не вивезення у встановлений законом строк транспортного засобу починаючи саме з 16.06.2019 року.

3.5. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 29.09.2024 року відсутня.

3.6. Представник ОСОБА_3 адвокат Ковташ Д.М. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 народився в Україні, проте вже досить тривалий час проживає у Німеччині і є громадянин цієї держави. В Україні у нього є син, до якого він 2-3 рази на рік приїжджає у гості. Зазначив, що дійсно ОСОБА_3 ввозив в Україну автомобіль «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE (останній раз 16.06.2019 року) в режимі тимчасового ввезення та не вивіз його до цього часу. Підставою не вивезення ОСОБА_3 вказаного транспортного засобу адвокат зазначив хворобу ОСОБА_4 на ковід та в подальшому війну в України. Проте, просив закрити справу про адміністративне порушення у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

3.7.За положеннями ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Вказана редакція ч. 1 ст. 380 МК України діяла 16.06.2019 року (на час ввезення ОСОБА_4 транспортного засобу на території України), так і 29.09.2024 року (на час складання протоколу митними органами).

3.8.Документів, щодо продовження терміну доставки транспортного засобу внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_4 надано не було, в будь-яку митницю щодо продовження терміну доставки не звертався.

3.9.Таким чином, суддею встановлено та представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заперечується, що ОСОБА_4 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України, вказаний автомобіль у встановлений законом строк вивезений не був.

3.10.Обставини правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0977/50000/24 від 29.09.2024 року; довідкою про ціну; копією інформації диспетчера ЗМК та ЄАІС; письмовими поясненнями ОСОБА_5 .

3.11.Разом з тим, суддя вважає, що митницею помилково визначена кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 6 ст. 481 МК в редакції 2024 року. Суддею встановлено, що останній провозив на митну територію України зазначений транспортний засіб 16.06.2019 року (відповідно до довідки Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску). Відповідно на нього розповсюджується дія норми ст. 481 МК, яка мала місце саме у червні 2019 року.

3.12.Така позиція судді випливає з принципів права, які були ще до Римської Імперії. Традиційно в праві використовується принцип nullum crimen sine lege, який в теорії має більш широке тлумачення, а у даному випадку встановлює заборону на зворотну дію закону який посилює відповідальність або іншим чином погіршує становище особи.

3.13. ОСОБА_4 , перетинаючи митний кордон України у червні 2019 року, у випадку порушення закону, мав право розраховувати на заборонні норми ст. 481 МК, які діяли на той час.

3.14. Як відомо, стаття 481 МК складалась лише з трьох частин і регулювала порушення митних правил у формі перевищення строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товарів. Частина 3 статті 481 МК, у редакції на червень 2019 року передбачала відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів більше ніж на десять діб у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.15.Тобто, санкція статті у даному випадку передбачала більш м`яке стягнення ніж санкція статті, яке регулює таку відповідальність станом на сьогодні.

3.16.Суддя вважає, що ОСОБА_4 повинен відповідати саме за кваліфікацією дій за ч. 3 ст. 481 МК, кваліфікуючи ознаки якої викладені вище в постанові, оскільки не виявлення митними органами порушення митних правил останнім у встановлений строк не може бути підставою для погіршення становища особи. Відповідно дії такої особи, суддя перекваліфіковує з ч. 6 ст. 481 МК на ч. 3 ст. 481 МК.

3.17.Слід зазначити, що я не погоджується з висновками Одеського апеляційного суду, які викладені в Постанові від 05.08.2024 року Справа № 33/813/1747/24, (справа № 521/1245/24), оскільки переконаний, що оцінка норми закону за її впливом на інтереси людини повинна бути за тією частиною такої норми, яка найтяжче впливає на долю такої людини. Так, насправді у диспозиції ч. 6 ст. 481 МК, станом на день виявлення митним органом, тобто на вересень 2024 року існує пом`якшення у строку перевищення тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України більше ніж на тридцять діб, на противагу нормі закону станом на червень 2019 року ч. 3 ст. 481 МК перевищення строку тимчасового ввезення або вивезення товарів на митну територію України більше ніж на десять днів. Таке покращення, на моє переконання, ілюзорне, оскільки ніяких правових наслідків щонайменше у даному випадку для людини не несе. Для кожної людини головним завжди буде залишатись наслідки, особливо несприятливі, які настають у випадку порушення правової норми. Такими наслідками будуть виключно санкції правової норми, а не диспозиція, яка встановлює лише форму і зміст порушення.

3.18.Така різниця у нормі втрачає свій зміст в тому числі на фоні існуючої досить тяжкої санкції закону, яка станом на сьогодення є набагато обтяжливою від санкції, передбаченої у червні 2019 року. Так, у нормі ч. 6 ст. 481 МК (в редакції на вересень 2024 року) встановлено стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (дорівнює 170 000 гривень) або конфіскацію транспортних засобів. У ч. 3 ст. 481 МК (в редакції 2019 року) передбачений лише штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (дорівнює 17 000 гривень).

3.19.Описаний порядок речей є правильним і справедливим по відношенню до будь-якої людини, якщо кожний поставить себе на місце такої людини. І тоді всі дискусії втрачають свій сенс і свою «ґрунтовну необхідність». Nullum crimen sine lege як частина Верховенства права вимагає від правосуддя тлумачення норми, якщо її конструкція дозволяє різні погляди, за яким її розуміння буде більш сприятливим і м`якішим для людини у вирішенні правового конфлікту. У даному випадку санкція ч. 3 ст. 481 МК є очевидно вигіднішою для ОСОБА_4 , а тому саме вона повинна бути інкримінована особі. При цьому, суддя також враховує, що ОСОБА_4 , перетинаючи митний кордон України був вправі розраховувати на норму закону, яка регулювала правовідносини між ним та державою саме у червні 2019 року. Це знову ж таки частина справедливого судового розгляду та дотримання принципу правової визначеності у законі, коли людина має змогу окреслити і встановити свою поведінку за нормами, які діяли на час отримання особою зобов`язання перед державою про виконання певних дій (вивезення транспортного засобу).

3.20.Враховуючи нові суттєві аргументи, викладені вище, вважаю за необхідне залишитись на позиції застосування до особи у вказаних випадках саме норми закону, яка регулювала спірні правовідносини у червні 2019 року, тобто ч. 3 ст. 481 МК.

3.21.Одночасно вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

3.22.Оскільки ОСОБА_4 16.06.2019 року ввіз на митну територію України зазначений автомобіль, строк вивезення транспортного засобу становив 16.06.2020 року.

3.23.Під час судового розгляду встановлено що ОСОБА_4 в період часу з 16.06.2019 року по 20.03.2025 року неодноразово (6 разів) перетинав державний кордон України. Відповідно, Державній митній службі України було відомо про перетин особою державного кордону, що надавало можливість виявити правопорушення, одразу після спливу строку вивезення транспортного засобу, тобто у даному випадку 06.09.2021 року, коли ОСОБА_4 перетинав державний кордон України (на в`їзд) у пункті пропуску «Одеса».

3.24.Як відомо, Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року за № 657 та зареєстрований в МЮУ 02.10.2012 року за №1669/21981, встановлює певну послідовність дій митного органу для контролю за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення, який включає в себе виявлення порушень митного законодавства.

3.25.Представник митниці розумно не пояснив у суді, які існували перешкоди для виявлення факту порушення раніше за часом, при умові наявності інформації про вільне переміщення особи через митний кордон України.

3.26.Відповідно суддя вважає, що строк накладення адміністративного стягнення, який встановлений у ст. 467 МК, шість місяців з дня виявлення правопорушення, сплинув щонайменше у грудні 2020 року.

3.27.Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

3.28. Суддя позбавлений можливості встановлювати вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки закон встановлює заборону не тільки на процедуру, яка пов`язана із початком провадження але й на дії, будь-якого контролюючого або адміністративного органу який вже розпочав процедури притягнення особи до відповідальності.

3.29.Відповідно за змістом норми, будь-які дії направлені на встановлення фактичних обставин правопорушення і винуватості особи не можуть бути здійснені, оскільки на час таких дій закінчились строки накладення адміністративного стягнення. Можливо єдиним виключенням із такого правила повинні бути обставини, які свідчать про невинуватість особи у вчиненні правопорушення. За наявними документами доказами такого висновку зробити не можливо.

3.30.Враховуючи викладені обставини, провадження у справі про порушення митних правил за протоколом № 0977/50000/24 від 29.09.2024 року у відношенні ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

4.Судовий збір, положення закону яким керувався суддя.

4.1. Закриваючи провадження по справі, суддя не стягує судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

4.2.При винесені постанови суддя керується ст. 247 КУпАП, ст. ст. 527, 528 МК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1.Провадження по справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 481 МК закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський