Справа № 352/341/25
Провадження № 3/352/240/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст протоколів про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Бегларашвілі С.-Т.Я. 03 лютого 2025 року складено протоколи про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

- ОСОБА_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами на підставі постанови ВДВС від 15 вересня 2019 року, та будучи притягнутим до відповідальності постановою суду від 20 січня 2025 року у справі № 344/22944/24, 03 лютого 2025 року о 17 годині 20 хвилин в селі Лисець по вулиці Чорновола в порушення вимог пункту 2.1а Правил дорожнього руху (далі Правила) керував транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

- ОСОБА_1 03 лютого 2025 року о 17 годині 20 хвилин в селі Лисець по вулиці Чорновола в порушення вимог пункту 2.1а Правил керував транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, виражене тремтіння пальців. Відповідно до тесту результат огляду ОСОБА_1 становить 1,02 проміле, чим ОСОБА_1 , порушив пункт 2.9а Правил за фактом керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІІ. Рух провадження

13 лютого 2025 року протоколи про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшли до Тисменицького районного суду та призначені до для розгляду по суті на 27 лютого 2025 року.

27 лютого 2025 року розгляд справ відкладено на 17 березня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

17 березня 2025 року справи про адміністративні правопорушення за статтями 126 та 130 кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні, що він повністю підтверджує фактичні обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення. Дійсно він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки йому було необхідно в магазин. Він обмежений в праві керування транспортним засобом, однак керував, оскільки йому важко пересуватись після поранення. Наразі перебуває на лікуванні в зв`язку із пораненням, отриманим на фронті та проходить ВЛК. Огляд на стан сп`яніння проходив, в документах відображено все вірно, із результатом огляду із застосування драгеру згоден. Відео огляду вважає, що немає необхідності переглядати. Хоче виправити ситуацію і не допускати більше порушень. Домовився із побратимами, щоб ця автівка, на якій скоїв порушення, була передана на фронт.

IV. Докази, досліджені під час судового розгляду:

IV.1 Письмові докази:

Протоколи про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу за статтею 126 кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 . ОСОБА_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами на підставі постанови ВДВС від 15 вересня 2019 року, та будучи притягнутим до відповідальності постановою суду від 20 січня 2025 року у справі № 344/22944/24, 03 лютого 2025 року о 17 годині 20 хвилин в селі Лисець по вулиці Чорновола в порушення вимог пункту 2.1а Правил керував транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно із текстом протоколу за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ОСОБА_1 03 лютого 2025 року о 17 годині 20 хвилин в селі Лисець по вулиці Чорновола в порушення вимог пункту 2.1а Правил керував транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, виражене тремтіння пальців. Відповідно до тесту результат огляду ОСОБА_1 становить 1,02 проміле, чим ОСОБА_1 , порушив пункт 2.9а Правил за фактом керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 отримав копії протоколів, про що свідчить його підпис

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, проведення огляду пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду становить 1,02 %, ОСОБА_1 згоден із результатом, про що свідчить його підпис.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 лютого 2025 року

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився.

Тест із застосування драгеру Alcotest 6810 , згідно із яким результат тесту ОСОБА_1 становить 1,02 %

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 6810

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Свідоцтво чинне до 09 жовтня 2025 року.

Декларація про відповідність мундштуків Alcotest вимогам Технічного регламенту із терміном дії до 20 жовтня 2025 року

Пояснення ОСОБА_1 , згідно із якими він 02 березня 2025 року випив 250 грам горілки, після чого сів за кермо автомобіля. Під час руху був зупинений працівниками поліції, яким пояснив, що випив горілку, а також що позбавлений права керування судом

Зобов`язання ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом

Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 15 березня 2019 року

Згідно із тестом постанови, ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами до погашення заборгованості і сплати аліментів.

Постанова Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2025 року справі 344/22944/24.

Згідно із текстом постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці

IV.3. Відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора

Відеозаписи не оглядались за клопотанням ОСОБА_1 , який пояснив, що в протоколах фактичні обставини зазначені правильно і необхідності оглядати відеозаписи немає.

V.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 років. Такий розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом щонайменше на 5 років становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 та частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цих правопорушень поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

V.І щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

V.II щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

-тестом № 10877, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,02 проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1,02 проміле, а сам ОСОБА_1 згоден із результатом огляду

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, результат позитивний, 1,02 проміле;

-протоколом про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

-пояснення ОСОБА_1 , наданими як письмово на місці події, так і в судовому засіданні, згідно із якими він зранку випив горілку, після чого сів за кермо автомобіля та керував ним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук.

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

ОСОБА_1 не заявляв про відмову від проходження огляду на місці зупинки, а після проходження огляду на місці із застосуванням драгеру Alcotest погодився із результатом огляду, що засвідчив своїм підписом в акті огляду та результатів тесту

Таким чином, у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія для проходження огляду до медичного закладу та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

V.III щодо повторного протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами

Факт встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом підтверджується постановою державного виконавця від 15 березня 2019 року.

ОСОБА_1 відомо про встановлено обмеження, що підтверджується як його поясненнями в цьому судовому засіданні, так і текстом постанови суду від 20 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за керування 22 грудня 2024 року транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування на підставі вищевказаної постанови державного виконавця.

Згідно із мотивувальною частиною постанови суду ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю.

В цій справі ОСОБА_1 також притягується до відповідальності за керування транспортним засобом під час дії стосовно нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 не надав докази скасування постанови державного виконавця про встановлення обмеження стосовно нього, а навпаки повідомив, що керував транспортним засобом під час наявності такого обмеження.

V.IV висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті

Відповідно до частини третьої цієї статті передбачена відповідальність за Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за, серед іншого, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вказані норми права не є бланкетними і у особи відповідальність за цією нормою права настає незалежно від наявності або порушення Правил дорожнього руху.

В ході розгляду справи суддею поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 03 лютого 2025 року о 17 годині 20 хвилин в місті Тисмениця, вулиця Чорновола транспортним засобом марки «Форд» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом та вчинивши це порушення повторно протягом року, будучи притягнутим до відповідальності за частиною третьою статті 126 КУпАП постановою суду від 20 січня 2025 року.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною третьою цієї статті - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

VI.Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Відповідно до статті 22 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини другої статті 36 кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачене таке стягнення, як накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені такі види адміністративного покарання як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, більш серйозним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, в зв`язку із чим Судом накладається стягнення в межах санкції частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини п`ятої статті 126 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 30 кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.

В зв`язку із викладеним, до стягнення у цій справі має бути приєднана невідбута частина стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою суду у справі № 344/22944/24.

Згідно із текстом протоколу, транспортний засіб належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , в зв`язку із чим підстави для оплатного вилучення транспортного засобу відсутні.

IV.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126 та частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

У відповідності до частини третьої статті 30 кодексу України про адміністративне правопорушення до стягнення приєднати невідбуту частину стягнення, накладеного постановою суду у справі № 344/22944/24 та остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО