Справа № 274/1723/25
Провадження № 3/0274/544/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Мороко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працює в ТОВ «Новус Україна», мобілізований до лав Збройних Сил України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

06.03.2025 о 02 год. 25 хв. в м. Бердичеві, по вул. Житомирська, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO-XC90, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що алкоголь не вживає з 2022 року. Відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не було надано документів на пристрій, а він впевнений, що працівники поліції можуть накрутити показники. Зазначив, що поліцейські ставились до нього упереджено, ознак сп`яніння не назвали. Запах алкоголю відчули з автомобіля та від нього, а не з ротової порожнини. Вважає, що проходити огляд це рекомендація поліцейського, а не обов`язок водія.

Адвокат Саєнко В.В. підтримав клопотання від 24.03.2025, та просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту керування транспортним засобом, не було вказано ознак алкогольного сп`яніння. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна обстановці, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 06.03.2025 о 02:25, тоді як з відеозапису вбачається, що о 02:25 ОСОБА_1 ще навіть не був зупинений працівниками поліції. Підстав для зупинки транспортного засобу не було, ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував. До матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження сертифікації приладу. Поліцейські дозволили переставити автомобіль, та віддали ОСОБА_1 посвідчення водія. Ставлення до водія було упередженим, вони бачили автомобіль поблизу кафе «Чара», за час розмови з ОСОБА_1 жодного автомобіля ними більше не було зупинено. Не задокументовано відсутність у водія страхового полісу. Додав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, боронить Україну, має нагороди, та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами зважаючи, що він має таку потребу у службових цілях.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Як регламентовано п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується безпосередньо дослідженими та перевіреними суддею доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263398 від 06.03.2025. Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, від 06.03.2025;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що проходити огляд ОСОБА_1 відмовився;

- направленням від 06.03.2025 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проходив;

- відеозаписом з автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час дії комендантської години та факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР.

Суддею також досліджено письмове клопотання від 24.03.2025 адвоката Саєнка В.В. про закриття провадження в справі, а також долучені до матеріалів справи подяки, грамоти, сертифікати, письмові пояснення ОСОБА_2 , довідку ТОВ «Новус Україна» щодо ОСОБА_1 .

В ході розгляду справи встановлено, що підставою для зупинки поліцейськими транспортного засобу під керування ОСОБА_1 було те, що на території Житомирської області запроваджено комендантську годину, яка діє з 24 год. до 05 год. наступного дня.

Відповідно до п.7 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Визначення терміну комендантська година міститься у п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Таким чином, рух ОСОБА_1 на автомобілі в період обмежень, які запроваджені комендантською годиною, є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу.

Доводи сторони захисту, надані в судовому засіданні та зазначені в письмовому клопотанні, спростовуються дослідженими відеозаписами, зокрема, на них зафіксовано, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ч. 7 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години. Після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 були надані пояснення щодо мотивів зупинки, а тому його подальші дії регламентуються нормами п.2.5 ПДР .

Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейський відчув від нього запах алкоголю, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я. Така пропозиція була озвучена неодноразово та чітко. ОСОБА_1 постійно відмовлявся, пояснюючи відмову своїм небажанням, безперспективністю справи про адміністративне правопорушення, хизувався знайомством із начальником райвідділу та іншими працівниками правоохоронних органів, вів себе зверхньо. При цьому, він не просив оглянути документи на спеціальний технічний засіб для проведення огляду на стан спяніння.

Щодо посилань захисника на зазначений у протоколі час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, коли ОСОБА_1 ще не був зупинений працівниками поліції, суддя зазначає, що в протоколі зазначено саме час керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Щодо інших дій працівників поліції, зокрема, дозволу переставити автомобіль, повернення ОСОБА_1 посвідчення водія та не складання постанови про відсутність полісу страхування, суддя зазначає, що вказані дії працівників поліції не є предметом розгляду у цій справі про адміністративне правопорушення та не свідчать про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, судом не встановлено істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, зокрема, суд не вбачає упередженого ставлення до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції.

Суд розцінює невизнання вини ОСОБА_1 , як спосіб захисту, обраний правопорушником з метою уникнення відповідальності.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При накладенні стягнення, суддя враховує: суспільну небезпеку скоєного; особу винного; ступінь вини; майновий стан; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Визначаючи саме такий вид адміністративного стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.10.2014, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, що підтверджується довідкою Бердичівського РВП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 40-1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку IBAN - UA0006001; Код класифікації доходів бюджету - 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу - 101.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у добровільному порядку у зазначений вище строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна зі стягненням подвійного розміру штрафу.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Мороко