Справа № 496/622/25
Провадження № 3/496/717/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Миколюка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції №2 відділення поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

12.01.2025 року інспектором СРПП ВП № 2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ст. л-нтом поліції Матюшко Д.Ю. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 576636 і ставиться йому в вину те, що він 12.01.2025 року о 22 год 17 хв. в с. Дачне по вул. Преображенська, 70, керував мопедом «Fada», без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Миколюк А.П. в судовому засіданні просив провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не згодний з протоколом серії ААД № 576636, винним себе не визнає, свою позицію аргументує наступним. Відповідно до технічних характеристик електровелосипед Fada може приводитись в рух, як за допомогою електродвигуна потужністю 600 Вт 0,6 кВт, так і за допомогою механічного крутіння педалей. 12.01.2025 року о 22 год 35 хв. ОСОБА_1 не їхав на електричний тязі, електровелосипед Fada приводив в рух ОСОБА_2 за допомогою крутіння педалей. Зазначена обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 , а також довідкою з СТО про ремонт. Порівнюючи поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна стверджувати, що електровелосипед є різновидом механічного транспортного засобу, у випадку коли він обладнаний електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт. Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. Також, на думку захисника, співробітники поліції, що склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , грубо порушили Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 року № 111, а саме: 18.10. забороняється використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли перевірку або мають свідоцтво про перевірку, термін дії якого минув. До того ж, у протоколі відсутні вказівки на те, хто саме проводив фотофіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п. 12.4 до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які згідно з п. 1.21 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 вивчили та здали заліки з використання таких приладів і повинні знати складові частини, технічні характеристики та порядок використання технічних засобів та технічних приладів, які застосовуються для виявлення порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників. Це також говорить про порушення нормативних актів МВС при фіксації порушень, та перешкоджає застосуванню її результатів для притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Окрім того, захисник вказує на відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису, що ставить під сумнів законність проведених поліцейським процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення. Також, захисник вважає, що порушенням вимог п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України 26.02.2009 за № 77, наявність яких є обов`язковою при оформленні протоколу за ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП є не вказання свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння або у неї були ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом дослідженням доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 576636 вбачається, що ОСОБА_1 12.01.2025 року о 22 год 17 хв. в с. Дачне по вул. Преображенська, 70, керував мопедом «Fada», без реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком складу правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Чинне законодавство, зокрема, Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі № 404/4467/16-а (провадження № К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Із аналізу поданих до суду доказів, пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та показів свідка ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 не керував електровелосипедом Fada, без реєстраційного номера.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 12.01.2025 року він їхав разом зі своїм другом ОСОБА_1 на електровелосипеді, а не на мопеді, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказаний транспортний засіб має педалі. ОСОБА_1 сидів за кермом, а він сидів позаду на багажнику та крутив педалі. По дорозі додому їх зупинили працівники поліції та попросили пред`явити документи. Потім поліцейський почав звинувачувати ОСОБА_1 , що він, нібито, випивший. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції у їх присутності не складали, права ОСОБА_1 не роз`яснювали, направлення на огляд не виписували. Жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мав.

Доводи захисника та покази свідкаОСОБА_2 про те, що транспортний засіб, на якому рухався ОСОБА_1 є електровелосипедом, а не мопедом, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення,заслуговують на увагу суду, оскільки з договору купівлі-продажу № 4879, укладеного 28.10.2024 року між ТОВ «Південна торгова компанія» та ОСОБА_3 вбачається, що остання придбала наземний транспорт з допоміжними педалями та встановленим електродвигуном для пересування двоколісний велосипед марки «FADA», 2024 року випуску, модель FDEB 06D9LA-48, потужністю 600 Вт, цільове використання: для господарських робіт, транспортування, маловагових вантажів в межах підприємств, домогосподарств, фермерських об`єднань, лісгоспів тощо.

Відповідно до накладної № 02/25, виданої ФОП ОСОБА_4 , 10.01.2025 року ОСОБА_1 здав акумулятор 600 Вт на заміну та отримав його 14.01.2025 року, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 не їхав на електричний тязі, оскільки не мав акумулятора.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи судом було оглянуто три короткі відеозаписи, наявні на компакт-диску, з яких вбачається, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухаються по дорозі на електровелосипеді, їх зупиняють працівник поліції. Вказані обставини зафіксовані на перших двох відеозаписах, які не мають звуку, а тому неможливо достовірно встановити, чи працював електровелосипед від акумулятора, чи ні. На третьому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 стоїть біля електровелосипеда та на питання поліцейського повідомляє, що алкогольні напої не вживав, а в подальшому відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі. Складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та направлення на огляд на відеозаписах не зафіксовано.

Відтак, належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, рухаючись на електричний тязі, з ознаками алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

На думку суду, належним та допустимим доказом у цій справі повинен був стати відеозапис виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Порядок та умови використання поліцейськими портативних пристроїв, що мають функцію відеозапису визначені Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026. Відповідно до пункту 2 розділу І цієї Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення. Наведене дає підстави стверджувати те, що застосування зазначених вище приладів повинне забезпечити можливість зібрання належних та допустимих доказів у відповідній адміністративній справі, стверджувати про законність, об`єктивність та неупередженість дій поліцейських у ході виявлення та фіксації адміністративного правопорушення та свідчити про дотримання гарантованих законом прав осіб, що беруть участь у адміністративному провадженні, у тому числі і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Гарантією цього є положення пункту 5 розділу ІІ Інструкції за змістом якого включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків.

Разом з тим, дослідивши усі відеозаписи, наявні на компакт-диску, судом встановлено, що вказані відеозаписи не містять повної відеофіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому, враховуючи пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, надані ним докази та покази свідка, дані відеозаписи не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Враховуючи те, що ОСОБА_1 спростовується факт керування транспортним засобом на електричній тязі та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 12.01.2025 року позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП.

Відтак, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

У зв`язку із тим, що в ході розгляду даної справи у суді виникли сумніви в частині обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, усунути які не виявилось можливим, суд ці сумніви, у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт керування останнім транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2025 року