Справа № 569/2904/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., з участю представника Рівненської митниці Ярмолюка І.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кривошея А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненської митниці ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, у скоєнні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил, стверджується, що 11.06.2021 в зоні діяльності Волинської митниці громадянин України ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ) ввіз на митну територію України товар легковий автомобіль марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 ".

Переміщення автомобіля через митний кордон України проведено на підставі митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA204000/2021/238207 від 09.06.2021.

14.06.2021 декларантом TOB "Аберт" ОСОБА_2 в Рівненську митницю подано митну декларацію типу ІМ40ДЕUA204020/2021/239237 для здійснення митного оформлення товару легковий автомобіль марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " з пакетом товаросупровідних документів: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 04.02.2020 року, рахунком-фактурою №62/06R від 09.06.2021, зовнішньоекономічним контрактом №3-10/21 від 04.01.2021 року та доповненням до нього від 12.04.2021, тощо.

Як стверджується в протоколі про порушення митних правил, за результатом аналізу товаросупровідних документів встановлено, що відправником та продавцем товару заявлено компанію "Cross Trade Group Kft.2 (023 Dunabogdany, Varadok dulo 2, Hungari, отримувачем - ТОВ "АБЕРТ" (Волинська область, м. Луцьк, пр-т Президента Грушевського, буд. 30).

Відповідно до комерційного рахунку №62/06R від 09.06.2021, вартість товару легковий автомобіль марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " становить 43500 євро (або еквівалент 1 426 386,75 грн. на дату здійснення митного оформлення товару).

13.10.2022 на адресу Рівненської митниці надійшов лист департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 13.10.2022 №26/26-04/7.13/1619, яким направлено відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України товару легковий автомобіль марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " на адресу ТОВ "АБЕРТ". За результатом опрацювання вказаних матеріалів встановлено наступне.

Митними органами Федеративної Республіки Німеччина надіслано витяг з митної декларації МRN 21DE28E9, на підставі якої товар легковий автомобіль марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " було експортовано з території Європейського Союзу. За результатом аналізу надісланих документів встановлено, що відправником товару значиться компанія "ВК" (Pagenstecher strasse 77-83, 49 090 Osnabruck, DE). Вартість товару згідно витягу з митної декларації МRN 21DE28E9 становить 69000 Євро (або еквівалент 2 262 544,50 грн).

Таким чином, за результатом порівняння документів, поданих до митного контролю та оформлення в України та документів, отриманих від митних органів Федеративної Республіки Німеччина встановлено розбіжності в частині даних про відправника та отримувача товару, країни відправлення, умов поставки, реквізитів комерційного рахунку та дійсної вартості (в Україні заявлено 43500 Євро, згідно наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина документів - 69000 Євро), що на переконання митного органу свідчать про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил під час ввезення на митну територію України товару.

Представник митниці в судове засідання призначене на 13.03.2025 не з`явився, однак в попередніх судових засіданнях протокол про порушення митних правил підтримав і просив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кривошей А.М. в судове засідання призначене на 13.03.2025 не з`явились, однак в попередніх судових засіданнях та письмових поясненнях заперечили вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та подали клопотання про закриття провадження у справі.

Пояснили суду, що ОСОБА_1 не має жодного відношення до вчинення вказаного правопорушення, також не має і жодного відношення до митного оформлення, складання митної декларації. ОСОБА_1 не є покупцем названого транспортного засобу, не є також і власником такого транспортного засобу.

Митну вартість автомобіля ОСОБА_1 не визначав. Додана до матеріалів справи про порушення митних правил ВМД ІМ40ДЕUA204020/2021/239237, по якій проведено митне оформлення автомобіля марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 ", і визначена його митна вартість 1 426 386,75 грн свідчить що митна вартість визначена ТОВ "АБЕРТ", місто Луцьк, яке виступало як в ролі отримувача так і в ролі декларанта.

Протиправного умислу в діях ОСОБА_1 подати митним органам комерційний рахунок №62/06R від 09.06.2021 виданий продавцем товару, компанією "Cross Trade Group Kft.2 (023 Dunabogdany, Varadok dulo 2, Hungari, митницею не доведено.

У відповіді Німецької митниці йдеться про автомобіль BMW 730LD ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . В справі, що розглядається йдеться про автомобіль BMW 730LD ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Митні органи Федеративної Республіки Німеччина розглядали автомобіль BMW з іншим ідентифікаційним номером, ніж той що ввезений в Україну і є предметом порушення в даній справі. При цьому Німецька митна поліція інформує українські митні органи, про те, що її відповідь основана на роздруківці з електронної бази даних, дані якої ще не перевірені. До відповіді закордонних митних органів не доданий інвойс, чи інших документ щодо можливого придбання ОСОБА_1 автомобіля BMW 730LD VIN НОМЕР_3 .

Додані Рівненською митницею до справи документи не перекладені з англійської та німецької мови на українську мову, якою здійснювалося провадження у справі про порушення митних правил та здійснюється судочинство.

ОСОБА_1 не вчиняв правочину щодо придбання транспортного засобу в користь ТОВ "АБЕРТ", м. Луцьк. Він в даній ситуації виконував обов`язки перевізника автомобіля BMW 730LD VIN НОМЕР_3 . Будь яких коштів за автомобіль BMW 730LD VIN НОМЕР_3 ОСОБА_1 не сплачував.

Доданий фірмою імпортером ТОВ "АБЕРТ" банківський витяг про перерахування 09.06.2021 коштів в розмірі 43500 Євро за придбання автомобіля BMW 730LD VIN НОМЕР_3 по інвойсу №62/06R від 09.06.21 у відповідності до контракту 3-10/21 від 04.01.21 угорській компанії "CROSS TRADE GROUP Kft" за автомобіль BMW 730LD VIN НОМЕР_3 підтверджує реальність ціни 43500 євро придбання автомобіля зазначеної у ВМД

Ч. 4 статті 266 МК України "Обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи" встановлює, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. При транспортуванні автомобіля BMW 730LD VIN НОМЕР_3 ОСОБА_1 відповідав щодо параметрів кількості, ідентифікації та маркування. Що стосується вартості, то вказаний параметр, його заявлення митниці відноситься до сфери відповідальності продавця, покупця та декларанта

Автомобіль BMW 730LD VIN НОМЕР_3 ввозився не для потреб ОСОБА_1 . Був проданий імпортером ТОВ "АБЕРТ", м. Луцьк гр. ОСОБА_3 і зареєстрований у ТСЦ 0742 (м. Ковель) 15.06.2021.

Заслухавши пояснення представника митниці та сторони захисту в попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, митне оформлення транспортного засобу за митною декларацією проведено декларантом ТОВ "АБЕРТ", по митній декларації від 14.06.2021 типу ІМ40ДЕUA204020/2021/239237 (ст. 23 справи). Згідно граф 8 та 9 поданої декларації, одержувачем та особою, що відповідальна за фінансове врегулювання є ТОВ "АБЕРТ".

Згідно відомостей митної декларації наданих митним органом (ст. 34 справи) ІМ40ЕЕ №UA204000/ від 09.06.2021, яка подавалася до митного органу під час перетину митної території України, також вбачається, що одержувачем товару, його декларантом, особою відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ "АБЕРТ", ОСОБА_1 , згідно відомостей вищевказаної декларації є лише перевізником товару - легкового автомобіля марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 .

Вказані відомості кореспондують відомостям, які зазначені у дорученні на доставку транспортного засобу від компанії "Cross Trade Group Kft.2 (023 Dunabogdany, Varadok dulo 2, Hungari) виданому ОСОБА_1 до ТОВ "АБЕРТ" (ст. 35 справи).

Тобто з наданих документів чітко прослідковується, що ОСОБА_1 виступав у спірних правовідносинах лише перевізником.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (ст. 486 МК України).

Згідно з ст. 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Так, згідно з ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ст. 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч. 1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Так, положеннями ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Відповідно до ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості.

Згідно п. 11 ч. 3 ст. 335 МК України у разі необхідності, у встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України, митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень.

Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Положення ч. 1 п. 1 ст. 265 МК України визначають, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір, а згідно із ч. 3 ст. 265 МК України підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Згідно пункту 8 статті 4 МК України декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оскільки обов`язок по сплаті митних платежів лежав на ТОВ "АБЕРТ", як на декларанту, отримувачу товару і особі, відповідальній за фінансове врегулювання - то умисел на ухилення від сплати митних платежів може виникнути тільки у нього.

У відповідністю із положеннями статті 459 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності при вчиненні порушення митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Таким чином, у зв`язку із тим, ОСОБА_1 , не будучи суб`єктом подання декларації та супровідних документів митному органу - то відповідно він не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не був особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму.

Разом із тим, якщо і брати до уваги твердження митного органу, про те що ОСОБА_1 виступав за даних обставин справи перевізником спірного авто, то слід звернути увагу на положення ст. 460 МК України, у випадку притягнення перевізника до відповідальності за ст. 483 МК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 460 МК України Перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей.

В той же, час виявлена митним органом інформація не стосуються достовірності кількості вантажних місць, їх маркування та номерів товару (авто) що переміщувався, а стосуються лише достовірності зовнішньо-економічного контракту та заявленої в ньому митної вартості товару.

Відтак, за таких умов, ОСОБА_1 також не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд вважає суттєвим зауваження захисника Кривошея А.М. щодо не відповідності ідентифікаційного номеру легковий автомобіль марки "BMW 730LD вказаного у відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина WBA7V1050CD98004 (ст. 11 справи), тому ідентифікаційному номеру НОМЕР_3 , який зазначений у ВМД ІМ40ДЕUA204020/2021/239237, німецькому свідоцтві про реєстрацію автомобіля (ст. 35 справи). З врахуванням зазначеного суд не може визнати відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина №Z4663-2022.UA800060-DVIII.A22 від 09.09.2022 вхідний номер Державної митної служби України 11711/11 від 09.09.2022 такою, що стосується автомобіля марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 , який є предметом розгляду в даній справі.

У своїй відповіді німецька митна поліція інформує українські митні органи, про те, що надсилається є роздруківка з електронної бази даних, дані якої ще не перевірені та про те, що персональні дані, що містяться в експортній декларації, були зроблені нерозпізнаними. Це зроблено на підставі Закону про захист даних (ст. 15-16 справи). Вищезазначене свідчить, що вказаний документ без додаткової перевірки не можливо визнати за такий що достовірно підтверджує факт експорту легкового автомобіля марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " за визначеною у МRN 21DE28E9 ціною 69000 Євро.

Окрім того, аналізуючи надані митним органом до суду матеріали, суд констатує, що митним органом, як суб`єктом владних повноважень не перевірено обставини щодо завершення експорту транспортного засобу з території Європейського союзу, та не направлено запиту до компанії "Cross Trade Group Kft.2 (023 Dunabogdany, Varadok dulo 2, Hungari), яка фігурує відправником товару згідно з документами, поданими до митного оформлення.

Також, митним органом не з`ясовано за якою ціною згідно експортного інвойсу такий автомобіль було вивезено із території Європейського союзу. А тому отримані від митних органів Федеративної Республіки Німеччина документи не є беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил. Будь-яких доказів щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів саме ОСОБА_1 , їх недійсності чи недостовірності митний орган не надав.

Також, суд звертає увагу, що митний орган у разі сумніву щодо ціни товару має повноваження запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. Як вбачається із матеріалів, під час митного оформлення, митний орган таким правом не скористався, митним органом не приймалося рішення про коригування митної вартості. Вказане свідчить, що надані декларантом до митного оформлення документи митним органом взято без зауважень до їх змісту, визначена декларантом митна вартість товару на підставі договору прийнята митним органом без зауважень.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо підроблення рахунків чи інформація, що документи містить внесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ним посвідчуються, а також те що ОСОБА_1 , здійснюючи ввезення відповідного товару, володів інформацією про їх підробку чи спотворення.

ТСЦ №0742 надав копії документів, які стали підставою для реєстрації автомобіля марки "BMW 730LD, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 " в Україні. Даний транспортний засіб зареєстрований в Україні за гр. ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі продажу №РН-0000856 від 14.06.21 між ТОВ "Аберт" та ОСОБА_3 . Вищенаведені докази підтверджують про те, що автомобіль BMW 730LD VIN НОМЕР_3 ввозився не для потреб ОСОБА_1 . Транспортний засіб був реалізований імпортером ТОВ "АБЕРТ", м. Луцьк гр. ОСОБА_3 і зареєстрований у ТСЦ 0742 (м. Ковель) 15.06.2021. Реєстрація автомобіля BMW 730LD VIN НОМЕР_3 проведена на підставі української митної декларації ІМ40ДЕ UA204020/2021/239237, яка у ТСЦ не скасована і була законною підставою для отримання національного реєстраційного свідоцтва транспортного засобу.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Долучені митницею до матеріалів справи документи, на які посилається митний орган в протоколі про порушення митних правил, як на доказ вини ОСОБА_1 : рахунок - фактура №62/06R (ст. 27 справи) на англійській мові та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в НОМЕР_6 від 04.02.2020 р. (ст. 26 справи) на німецькій мові - не перекладені на українську мову, якою здійснювалося провадження у справі про порушення митних правил та здійснюється судочинство.

Стаття 492 МК України встановлює мову, якою здійснюється провадження у справі про порушення митних правил і передбачає, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Стаття 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної " передбачає, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Стаття 12 закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Відповідно, надані митницею докази вини ОСОБА_1 документи на іноземній мові, які не перекладені на мову судочинства - є порушенням належності і допустимості доказів

Матеріали справи про порушення митних правил направленні на розгляд суду без проведення документальної перевірки стосовно митного оформлення ввезеного на адресу ТОВ "АБЕРТ" товару, що не відповідає визначеним у ч. 1 ст. 486 МК України завданню провадження у справах про порушення митних правил та фактично кореспондується із положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За результатами аналізу вищевикладених обставин та норм законодавства суд констатує, що ОСОБА_1 , не будучи декларантом, одержувачем вантажу, не подаваючи документів до митного оформлення, не будучи особою відповідальною за фінансове врегулювання, та не будучи власником товару - автомобіля, тобто, кінцевим вигодо набувачем, не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що митний орган не забезпечив належного з`ясування всіх обставин справи та зробив не вірні висновки щодо обставин справи та суб`єкта відповідальності за даним правопорушенням. Митним органом не вірно визначену особу, яка підлягає притягненню до відповідальності у даній справі, оскільки з огляду на положення ст. 459 МК України за наявних обставин справи, єдиною особою відповідальною за подання до митного оформлення під час переміщення через митний кордон недостовірних документів є керівник ТОВ ТОВ "АБЕРТ".

Відповідно до статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, який здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущення чи домислах. Кожна сторона має довести свої вимоги та заперечення належними доказами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ". Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібемон проти Франції", Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

Окрім того, приймаючи рішення у даній справі, судом взято до уваги Рішення Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі №3-46/2022 (95/22, 170/22, 233/22), згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, яким передбачено розмір відповідальності (санкцію) за вчинення порушення, передбаченого ст. 483 МК України.

А саме, постановляючи таке рішення Конституційний Суд України вказав що для досягнення легітимної мети суд при розгляд справ за ст. 483 МК України, повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом. Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (іп democraticsociety quided Ьу the rule of law). Отже, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, що виключає провадження у справі та провадежння у ній підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 283, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов