Житомирський апеляційний суд
Справа №291/1243/24 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Номер провадження №33/4805/149/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , Денисова Максиміліана Дмитровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Турчак Марини Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 13.09.2024 о 20 год 28 хв, в с Вчорайше Бердичівського району Житомирської області, по вул Мала Бердичівська, керував транспортним засобом автомобілем Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, а саме відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Турчак М.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях її підзахисного, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, неправильне застосування судом норм матеріального, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У письмових поясненнях адвокат Денисов М.Д. вказав, що протокол про адміністративне правопорушення було складено поза межами двогодинного періоду, який починається з моменту виявлення відповідних підстав для огляду, що свідчить про порушення працівниками поліції ч.4 ст.266 КУпАП. Також вказав, що інспектор поліції не здійснив відсторонення від керування водія та після складання адміністративного протоколу дозволив ОСОБА_1 продовжити керування автомобілем. Звертає увагу, що наявні відеозаписи є неповними, хаотично нарізаними, такими, що не містять фіксації виявлення ознак алкогольного сп`яніння, складання та оголошення змісту протоколу та інших складених документів, роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, моменту та факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та підписання документів. Зазначає, що в проміжки часу, не зафіксовані на відео, на його підзахисного міг здійснюватися психологічний вплив з боку працівників поліції, що могло зумовити його відмову від проходження огляду. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт не можуть бути самостійними доказами вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 170679 від 13.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 13.09.2024 о 20 год 28 хв, в с Вчорайше Бердичівського району Житомирської області, по вул Мала Бердичівська, керував транспортним засобом автомобілем Renault Premium, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, а саме відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Відсторонений від керування транспортним засобом шляхом передачі тверезому водію (а.с.1).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 170679 від 13.09.2024 (а.с.1); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 13.09.2024 (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.7); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5626 від 01.11.2023 (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він відмовився (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся, у зв`язку з відмовою (а.с.5); рапортом поліцейського СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 14.09.2024 (а.с.9); копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3044075 від 13.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.10); відеозаписом фіксації обставин події з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.12).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації. Відеоматеріал наявний у достатньому об`ємі для з`ясування дійсних обставин справи. Тому, доводи апелянта про те, що відеозапис не є належним доказом у справі, є безпідставними.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням ним ПДР, про що останнього було проінформовано та винесено постанову про порушення ним ПДР. У працівника поліції виникла обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, повідомлені водію та відображені в акті огляду та у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за змістом п.2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції.

Також, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте у подальшому своїми діями свідомо ухилився від цього, у зв`язку з чим така поведінка правильно розцінена поліцейськими, як відмова від проходження огляду. ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого йому правопорушення, проте останній ухилився від підпису у складених працівниками поліції документах.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції ч. 4 ст. 266 КУпАП та складення протоколу про адміністративне правопорушення поза межами двогодинного періоду, який починається з моменту виявлення відповідних підстав для огляду, є безпідставними та не спростовують належність і допустимість даного доказу. Положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП регулюється строк проведення огляду в закладах охорони здоров`я, а не строки складання протоколу, які передбачені ч. 2 ст. 254 КУпАП. Відеозаписом підтверджено, що о 20 год 53 хв водію повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, тобто виявлені підстави для відповідного огляду. В подальшому останній замкнувся у автомобілі і о 22 год 37 хв у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння, останньому повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Складання протоколу про адміністративне правопорушення о 22 год 44 хв, незалежно від часу виявлення підстав для огляду, не спростовує факту наявності події правопорушення та його складу в діях ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Відсутність фіксації відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також відеозаписом підтверджено, що поліцейський роз`яснив водію його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, перед складанням протоколу, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне.

Посилання у апеляційній скарзі на можливе здійснення працівниками поліції на ОСОБА_1 психологічного впливу, що могло зумовити його відмову від проходження огляду, є такими, що не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. З моменту події та по теперішній час, ОСОБА_1 та його захисник не надали доказів оскарження дій поліцейських. Як свідчить відеозапис, під час оформлення адміністративних матеріалів, водій не зазначав про будь-який тиск на нього з боку працівників поліції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245,251,252,278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Турчак Марини Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич