Справа № 204/5270/24
Провадження № 3/204/7/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого ТОВ «Інтерпайп» на посаді водія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 553659 від 18 травня 2024 року, 18 травня 2024 року о 18 годині 05 хвилин в м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Криворізька, буд. 1 «а», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21124, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Водій від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він їхав, до нього під`їхали патрульні поліцейські та зупинили його. Коли йому запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер на місці, він побоявся в трубку дихати, оскільки його постійно зупиняють. Він просив патрульних поліцейських відвезти його до медичного закладу задля проходження огляду у встановленому законом порядку, однак вони його почали відмовляти. Всі події відбувались близько 18 години вечора, а він поспішав на завод Інтерпайп, оскільки того дня він працював у нічну зміну. Якби він поїхав до медичного закладу, то не встиг би на зміну. Його неодноразово останнім часом зупиняли співробітники поліції без будь-яких на те підстав та вимагали пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Він на вимогу співробітників поліції проходив такий огляд. Причину, по якій його зупиняють та ставлять вимогу щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння, він не знає.

В судовому засіданні адвокат Сорока Т.В. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення. Докази, які були долучені відповідальною посадовою особою не можливо взяти до уваги, оскільки вони недопустимим та необґрунтованими.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 судді надала пояснення про те, що ОСОБА_1 є її чоловіком. ОСОБА_1 постійно зупиняють патрульні поліцейські. Коли вони їдуть на роботу, то їх постійно безпідставно зупиняють патрульні поліцейські, завжди запитують про страховку. Коли вона самостійно їздить за кермом автомобіля, то її постійно зупиняють патрульні поліцейські та запитують, чому вона за кермом, а не її чоловік, а потім її відпускають. Колись було таке, що її зупинили патрульні поліцейські та стали у неї запитувати із ким мій чоловік посварився, оскільки у них є наказ його зупиняти. Були й такі випадки, що патрульні поліцейські під`їжджали до їхнього двору та заглядали у двір, дивились чи є наш автомобіль, а потім, коли вони виїжджали із двору, то їх зупиняли. Того дня, ОСОБА_1 повернувся зі зміни на заводі, поспав та виїхав із дому, його по дорозі зупинили патрульні поліцейські та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Він погодився пройти огляд в медичному закладі, однак патрульні поліцейські почали його вмовляти пройти огляд за допомогою приладу Драгер, однак він говорив, що хоче поїхати до медичного закладу, а коли поліцейські погодились поїхати до медичного закладу, то у нього не було вже часу і йому необхідно було їхати на роботу. ОСОБА_1 не зловживає алкогольними напоями, оскільки він постійно перебуває за кермом і це та людина, якій телефонують вночі та він поїде на допомогу. Алкогольними напоями він не зловживає. Їхня родина складається із неї, її чоловіка, двох їх спільних дітей, та ще двоє дітей, які знаходяться у них під опікою, які є племінниками її чоловіка, оскільки його сестра померла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 судді надав пояснення про те, що з ОСОБА_1 він знайомий, оскільки вони часто їздили на автомобілі разом. Йому запам`яталось те, що коли вони їхали разом в автомобілі, він був за кермом, вони їхали в один бік, а через алею їхав поліцейський автомобіль, який, побачивши їх, розвернувся та почав їх наздоганяти. А коли поліцейські їх зупинили, та підійшли до автомобіля, він відчинив вікно. В той момент обличчя поліцейського було здивованим, оскільки вони за кермом автомобіля чекали побачити не його, а ОСОБА_1 . Потім перевірили документи та відпустили їх. Сказати, чи складали протокол на ОСОБА_1 за керування автомобілем в нетверезому стані він точно не може, оскільки він пам`ятає, що їздив за ОСОБА_1 до медичного закладу, оскільки він проходив освідування на визначення стану сп`яніння. Таке виникало не один раз. Наскільки йому відомо, то підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував за кермом в стані сп`яніння не було. ОСОБА_1 він знає із дитинства, він не зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_1 ніколи не дозволяв собі сідати за кермо в стані сп`яніння. ОСОБА_1 може випити алкоголь лише на св`ята. ОСОБА_1 є професійним водієм, він керує як вантажними автомобілями так і легковими.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, порядок направлення водія транспортного засобу, який перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, до найближчого закладу охорони здоров`я, регулюється пунктами 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Таким чином, одним із обов`язків поліціє є запобігання вчинення правопорушень.

Однак, як було встановлено із дослідженого в судовому засіданні диску із відеозаписом із нагрудних камер патрульних поліцейських, співробітники поліції сприяли вчиненню адміністративного правопорушення з боку водія.

Дослідивши відеозапис, який було долучено як доказ до матеріалів протоколу, суддею були встановлені грубі порушення з боку поліцейських Закону України «Про національну поліцію», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та КУпАП, які в своїй сукупності вказують на неналежність та недопустимість всіх інших доказів у даній справі, оскільки вони були отримані внаслідок істотного порушення поліцейськими прав та свобод людини.

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що об 17:59:34 годині відбувається розмова між патрульними поліцейськими та ОСОБА_1 , які запитують у останнього, чому він не погоджується пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що останній зазначає, що він бажає пройти огляд на визначення стану сп`яніння виключно в медичному закладі. На що патрульні поліцейські о 18:03:20 годині починають вмовляти ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, мотивуючи це тим, що це буде швидше, а саме зараз він продує та й отримає результат, а в медичному закладі висновок він буде отримувати близько двох тижнів.

Таким чином, дії патрульних поліцейських під час зупинки ОСОБА_1 вказують на грубе порушення Конституції та вимог Закону України «Про національну поліцію», оскільки вказані дії були спрямовані на введення ОСОБА_1 в оману стосовно порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Крім того, патрульний поліцейський, роз`яснюючи права ОСОБА_1 повідомив, що останній має право відмовитись від проходження огляду, що не відповідає дійсності, оскільки у відповідності до ст. 266 КУпАП в разі якщо є підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та це є обов`язковим.

Окрім цього, у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а у встановлено обов`язок пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Даючи оцінку наявним у справі матеріалам у їх сукупності, суддя вважає, що усі зазначені дії поліцейського, вчинені після того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі, були незаконними, оскільки вмовляння ОСОБА_1 та повідомлення останнього про тривалий час отримання висновку, не тільки не передбачені чинним законодавством, а й по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці або ж відмови від такого проходження на місці.

В даному випадку поліцейський, отримавши згоду ОСОБА_1 на проведення огляну на стан сп`яніння, мав би виконувати вимоги п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, згідно з яким з метою забезпечення достовірності результатів огляду водії транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частинами 4 та 5 ст. 266 КУпАП вказано, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи вказане, суддя не може спиратись, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, диск з відеозаписом із нагрудних камер патрульних поліцейських, оскільки відомості, які досліджені та встановлені суддею, не відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який наявний в матеріалах справи.

Крім цього під час судового розгляду суддею була досліджена відповідь ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» від 11 грудня 2024 року, яка була надана на адвокатський запит ОСОБА_4 та яка долучена до матеріалів справи, відповідно до якої, згідно даних бюро перепусток підприємства 18 травня 2024 року об 19 годині 50 хвилин на територію ПАТ «Інтерпайп НТЗ» прибув автомобіль DAF, номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , який у відповідності до діючих правил проходив перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Результат негативний.

Також, слід зазначити, що відповідно до дослідженого в судовому засіданні диску із відеозаписом із нагрудних камер патрульних поліцейських, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, під час розмови із патрульними поліцейськими ОСОБА_1 говорить: «Мене сьогодні вже зупиняли працівники поліції», на що патрульний поліцейський відповідає йому: «Ну це ж не ми Вас зупиняли», що в свою чергу підтверджує факт неодноразової та безпідставної зупинки транспортного засобу, який перебував під керуванням ОСОБА_1 , а також вказане підтверджується як поясненнями самого ОСОБА_1 , так і поясненнями свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, а саме перевірку документів особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Із дослідженого в судовому засіданні диску із відеозаписом вбачається, що жодних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 у співробітників поліції не було, оскільки автомобіль патрульних поліцейських рухається за автомобілем ОСОБА_1 , після чого патрульні поліцейські зупиняють ОСОБА_1 , при цьому будь-яких підстав, як то порушення ПДР з боку ОСОБА_1 , у співробітників поліції не було.

Відсутність же підстав для зупинки транспортного засобу, який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , а також неодноразові його зупинення співробітниками поліції без наявності законних підстав, в свою чергу свідчить про незаконність дій працівників поліції і як наслідок незаконність вимоги щодо проходження медичного огляду задля встановлення стану перебування в алкогольному сп`янінні.

Крім цього, як вбачається із рапорту інспектора 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Тараненка В.Ю. від 18 травня 2024 року, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння обличчя, також під час візуального огляду автомобіля в салоні авто було виявлено пляшку з під алкогольного напою, що в свою чергу спростовується дослідженим під час судового розгляду відеозаписом із нагрудних камер патрульних поліцейських, оскільки огляд транспортного засобу співробітниками поліції не проводився, а поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, яка склалася.

Враховуючи, що в даній справі було допущено ряд процедурних порушень, які відповідно до вимог законодавства є підставою для визнання огляду особи на стан наркотичного сп`яніння недійсним, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, слід констатувати, що всі докази по справі отримані з процесуальними порушеннями, як процедури огляду, так і процедури притягнення особи до відповідальності, а тому є недопустимими як в силу ч. 4 ст. 266 КУпАП, так і є недопустимими внаслідок істотного порушення прав ОСОБА_1 .

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов