Справа № 507/520/25
Провадження № 3/507/290/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2025 року селище Любашівка
Суддя Любашівського районного суду Одеської області Вужиловський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від управління державного агенства меліорації та рибного господарства у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "Сінерія-Е", жителя АДРЕСА_1 ,
за ст. 85 ч. 5 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 000326 від 14 лютого 2025 року, 14 лютого 2025 року об 11 годині 30 хвилин в с. Арчепитівка Подільського району Одеської області, згідно доповідної записки від заступника начальника управління начальника відділу іхтіології регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Ірини Гайдашенко, директор ТОВ «Сінергія-Е» не виконав пункт 10 та пункт 16.2 Режиму СТРГ, а саме не виконав вселення водних біоресурсів в повному обсязі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив: ст. 35 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.5 ст. 85 КпАП України.
На підтвердження вини ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 85 КУпАП головним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 000326 від 14 лютого 2025 року.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу.
Диспозиція ч.5 ст. 85 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил здійснення інших видів спеціального використання об`єктів тваринного світу і тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої і на посадових осіб - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих об`єктів тваринного світу чи без такої.
Зазначена норма КпАП України передбачає порушення правил здійснення інших видів спеціального використання об`єктів тваринного світу, а не порушення порядку їх вселення.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони водних біоресурсів та порядку їх використання.
При цьому, стаття 85 КпАП України за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 85 КпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
З урахуванням викладеного вище, при викладенні суті інкримінованого правопорушення, особа, уповноважена на складення протоколу повинна також зазначити конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, які порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Ст. 35 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачає обов`язки суб`єктів рибного господарства і не передбачає їх відповідальність за порушення обов`язків.
Ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в:
порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування;
порушенні правил використання об`єктів тваринного світу;
незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища;
перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу;
невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля;
порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин, самовільному випалюванні сухої рослинності або її залишків;
порушенні правил зберігання, транспортування, застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив та інших речовин (препаратів);
порушенні правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних колекцій, торгівлі ними, а також установленого законодавством порядку їх пересилання, ввезення в Україну і вивезення за її митну територію;
самовільному або з порушенням установленого законодавством порядку переселенні, акліматизації та схрещуванні тварин, а також виведенні і використанні генетично змінених організмів;
жорстокому поводженні з тваринами;
приховуванні та перекрученні інформації про стан і чисельність об`єктів тваринного світу та їх використання;
невжитті заходів щодо запобігання загибелі тварин, погіршенню середовища їх існування та ліквідації негативного впливу на тваринний світ;
порушенні порядку придбання, реалізації, пересилання і вивезення за межі України, ввезення на її територію диких тварин та інших об`єктів тваринного світу;
невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні;
виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин;
невиконанні законних розпоряджень посадових осіб органів, що здійснюють державний контроль та управління у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Зазначені нормативні акти не встановлюють відповідальність за не вселення водних об`єктів в повному обсязі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відтак, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейських.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення ОД № 000326 від 14 лютого 2025 року вубачається, що у графі склад адміністративного правопорушення, інспектором зазначено «14 лютого 2025 року об 11 годині 30 хвилин в с.Арчепитівка Подільського району Одеської області, згідно доповідної записки від заступника начальника управління начальника відділу іхтіології регулювання рибальства, меліорації та аквакультури Ірини Гайдашенко, директор ТОВ «Синергія-Е» не виконав пункт 10 та пункт 16.2 Режиму СТРГ, а саме не виконав вселення водних біоресурсів в повному обсязі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив: ст. 35 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.5 ст. 85 КУпАП».
Протокол про адміністративне правопорушення, складений правоохоронцями відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки він не містить посилання на конкретну норму права, яку порушив ОСОБА_1 так як зазначені норми Законів України не встановлюють відповідальність на невиконання вселення водних біоресурсів в повному обсязі.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 85 КУпАП.
Тому, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 5 КУпАП, тому провадження по даній адміністративній справі підлягає закриттю згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 85 ч. 5, ст. 247 п. 1 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 85 ч. 5 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 5 КУпАП, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Суддя: Вужиловський О.В.