Єд. унік. № 243/1694/25
Провадження № 3/243/1155/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №011009 від 18.02.2025 року зазначено, що 18.02.2025 року о 16 год. 30 хв. в м. Слов`янськ, вул. Літературна, біля буд. 131А водій ОСОБА_1 керував т.з. з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився. Відеофіксація на Body Cam №472188, відеореєстратор 70 mai. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Геєнко М.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наполягав на закритті провадження по даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Також надав суду клопотання про допит свідків. Дане клопотання було задоволено.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що приблизно о 16 год. 10 хв., він будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , по службовим справам керував автомобілем «Вольво ХС 90», номер НОМЕР_3 , та був зупинений нарядом поліції за брудний держ. номер на авто. Пояснив, що він їхав машиною прямо з позицій безпосередніх боїв та не звернув на це уваги. Після цього поліцейський ОСОБА_2 (його прізвище дізнався потім з протоколу), став звинувачувати його у тому, що він знаходиться у алкогольному оп`янінні, на що ОСОБА_1 заперечив і запропонував пройти тест. Поліцейський відмовився від цього та став його звинувачувати у знаходженні вже наркотичному оп`янінні, що він також категорично заперечив. Поліцейські стали вимагати, щоб він разом з ними проїхав у наркодиспансер м. Слов`янська для проведення огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння чи ні, на що він відповідав, що визиває свого командира, якому залишає автомобіль, а потім поїде з поліцейськими до наркології. Оскільки автомобіль їхав безпосередньо з бойових позицій, у ньому знаходилась бойова зброя, амуніція та боєприпаси (патрони), тому залишити це в автомобілі посеред дороги було неможливо і незаконно, адже це могло обернулося б для нього кримінальною відповідальністю за порушення правил поводження зі зброєю. Після прибуття мого командира - ст. лейтенанта ОСОБА_3 , ним був складений акт огляду автомобіля та відображено, що у ОСОБА_1 в салоні знаходилась бойова зброя, амуніція, боєприпаси. Також, на місце зупинки т.з. під`їхали представники ІНФОРМАЦІЯ_2 - головний сержант ОСОБА_4 та сержант ОСОБА_5 , які також можуть підтвердити факт того, що ОСОБА_1 не знаходився у стані алкогольного, наркотичного оп`яніння та не відмовлявся пройти медогляд. Дізнавшись від цих поліцейських місцерозташування наркодіспансеру (вул. Шнурківська,4 м. Слов`янськ), куди вони збирались його привезти. Він разом з ОСОБА_3 одразу проїхали туди, але наркодиспансер був зачинений у зв`язку з закінченням роботи. Для того, щоб захиститись від безпідставних звинувачень з боку поліції, він звернувся в медичний пункт медичної роти своєї військової частини НОМЕР_2 , за направленням свого командира ОСОБА_3 , та у 18 год. 30 хв. 18.02.2025р. пройшов мед. огляд та дослідження на предмет можливого знаходження у алкогольному, наркотичному стані. Відповідно до результату акту медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого оп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2025р., він є тверезим.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що в їх присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, він не міг залишити авто, бо там знаходилась зброя (акт огляду додається до справи).

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, адвоката Геєнка М.Г., пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА №011009 від 18.02.2025 року зазначено, що 18.02.2025 року о 16 год. 30 хв. в м. Слов`янськ, вул. Літературна, біля буд. 131А водій ОСОБА_1 керував т.з. з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився. Відеофіксація на Body Cam №472188, відеореєстратор 70 mai. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі серії АБА №011009 від 18.02.2025 року окремо зазначені пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він від медичного огляду не відмовлявся.

Зі змісту відеозаписів, долучених до матеріалів справи, судом вбачається факт керування та зупинки працівниками поліції т.з. Volvo XC 90, н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з забрудненим номерним знаком. Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції запитав чи вживав водій сьогодні алкогольні чи наркотичні речовини, на що останній заперечив, додавши, що знаходиться за кермом з самого ранку, тому має втомлений вид, алкоголь вживав місяць назад, а наркотичні речовини взагалі не вживає. Надалі поліцейський запропонував водію пройти освідування на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Водію повторно було запропонована пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відповів «якщо треба, то я пройду». Поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 повідомив, що згоден пройти огляд та дуже поспішає. Працівник поліції декілька разів пропонував пройти огляд в мед. закладі, на що водій вже відмовився, додавши, що він поспішає. Водія було попереджено про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР України та повідомлено, що буде складено протокол відносно нього. ОСОБА_1 сказав, що бажає зателефонувати командиру. Водія було повідомлено, що через забруднення номерного знаку на нього буде складено постанову та накладено штраф. На місце зупинки вирішили не викликати представників ВСП, а передати ОСОБА_1 його командиру. Водію були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Надалі вбачається, що на місце зупинки т.з. прибув командир взводу. Під час ознайомлення водія зі змістом протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, командир ОСОБА_1 заперечував стосовно відмови, адже ОСОБА_1 від огляду не відмовляється, він не міг залишити авто. Командир повідомив, що він залишиться, а ОСОБА_1 може проїхати разом із поліцейськими. Працівник поліції не погодився та сказав, що декілька разів запитував ОСОБА_1 щодо проходження огляду, проте останній відмовився і наразі на нього вже складений протокол, а огляд на стан сп`яніння він може пройти самостійно в окремому порядку.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За результатами пояснень ОСОБА_1 , свідків та огляду в судовому засіданні відеозаписів, доданих до матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 декілька разів погоджувався пройти медичний огляд на стан сп`яніння, проте працівник поліції все одно продовжував повторювати про проходження огляду до того моменту, поки ОСОБА_1 вже не відмовився. Навіть в той момент коли на місце зупинки т.з. прибув командир ОСОБА_1 та запропонував залишитись біля машини, в якій знаходилась зброя після виконання бойового завдання, для того, щоб ОСОБА_1 міг проїхати разом з поліцейськими до мед. закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, працівник поліції не погодився та додав, що огляд на стан сп`яніння вони можуть пройти самостійно в окремому порядку, адже на ОСОБА_1 вже складено протокол.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останньої у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що його вина належним чином не доведена, достатніх доказів його вини не зібрано, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, - суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений 18.03.2025 року.

Суддя О.О. Соловйова