КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/688/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Гук А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гук А.Ю.на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (який підлягає сплаті за такими реквізитами отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу; 101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, Святошинський районний суд міста Києва) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №759/17028/24 від 17.10.2023 року, винесену Святошинським районним судом м. Києва. Провадження у справі №759/17028/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2024 року по справі №759/17028/24.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 стало відомо про наявність оскаржуваної постанови (через систему Дія). В цей самий день скаржник звернувся до Святошинського районного суду м. Києва для отримання постанови. Про розгляд даної справи скаржник повідомлений не був. Про те, що прийнято постанову довідався 02.12.2024 року із застосунку Дія.

Так, з матеріалів справи вбачається, що скаржнику на телефон було надіслано смс-повідомлення про розгляд справи, проте останній не отримував жодних повідомлень і не знав про справу. Скаржник ознайомився з повним текстом постанови 02.12.2024 року, тому звертається із апеляційною скаргою в межах 10-ти денного терміну з дня ознайомлення.

Захисник зазначає про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною без з`ясування всіх обставин справи, без всебічного дослідження усіх доказів, без надання їм належної оцінки та в порушення норм процесуального і матеріального права.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції 17.10.2024 року розглянув справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаючи, що дана особа повідомлена належним чином. Проте, матеріали справи не містять належних доказів про вручення судової повістки або повідомлень ОСОБА_1 про судове засідання, яке призначалось на 17 жовтня 2024 року. Так, в матеріалах справи містяться довідки про доставку смс-повідомлень. Однак, у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення. За таких обставин, на думку захисника, не можна вважати, що суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_1 про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення.

Апелянт зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Захисник стверджує, що мало місце порушення права на захист, оскільки ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся, водночас заявив клопотання про те, що бажає скористатися допомогою адвоката. Зазначає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності та йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, тому в даному випадку слід застосовувати порядок залучення захисника, що передбачений КПК України.

Таким чином, очікування захисника, не може розцінюватись як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а лише свідчить про те, що людина є право необізнана і не знала як діяти в такій ситуації, та потребувала правової допомоги.

Щодо факту перебування у стані наркотичного сп`яніння, зазначає про те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звернувся 19.07.2024 року о 14:00 до ФОП « ОСОБА_2 » та здав біологічний матеріал, для проведення медичного обстеження на встановлення факту наявності наркотичних речовин. Дані біологічні зразки були передані до медичної лабораторії МедЛаб та за результатами лабораторних досліджень не виявлено наркотичних та психотропних речовин у організмі ОСОБА_1 .

Щодо факту відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, апелянт зазначає про те, що під час перегляду відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а поліцейські тиснули на водія шляхом висловлювань відсутності адвоката, чим провокували водія, замість того, щоб залучити захисника, поліцейські розцінили дії водія як відмову.

Таким чином, на переконання захисника, доказів, які б об`єктивно вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

В додаткових поясненнях адвокат Гук А.Ю. зазначає про те, що як вбачається з відеозапису та викладено у мотивувальній частині суду першої інстанції - ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, таким чином доводи поліцейського, що складав протокол є припущеннями. Звертає увагу на те, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме - відмова від проходження медичного огляду. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів роз`яснення особі його прав, в тому числі права на захист та не свідчити проти себе, як і не містять відомостей про наявність в обвинуваченого захисника. На переконання апелянта, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що потребував правової допомоги.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 17 жовтня 2024 року, а апеляційна скарга на неї подана 11 грудня 2024 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження. Вважаю, що ОСОБА_1 та його захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи 17 жовтня 2024 року відбувся без їх участі. В матеріалах справи наявна розписка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду 02.12.2024 року. Апеляційну скаргу захисник Гук А.Ю. подала 11.12.2024 року. Враховуючи, що ОСОБА_1 не був обізнаний щодо результатів розгляду справи в межах строку апеляційного оскарження, встановлені підстави для задоволення клопотання та поновлення строку звернення із апеляційною скаргою.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2024 р. о 16:52 у м. Києві на проспекті Леся Курбаса, 5, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд в медичному закладі у лікаря - нарколога КПН КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 824447 від 28.07.2024 р; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом від 28.07.2024 поліцейського Кухаренка С.; витягом з бази «Армор» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія ОСОБА_1 ; відеозаписом, який містяться на компакт-диску.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що поліцейськими було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , та у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано ОСОБА_1 направити його до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що від огляду не відмовляється, водночас бажає скористатися допомогою адвоката. В наступному ОСОБА_1 зазначає, що він викликав адвоката, а також просить поліцейських залучити йому захисника за рахунок держави, на що поліцейський надає ОСОБА_1 контактний номер Центру з надання безоплатної правової допомоги в м. Києві. Надалі поліцейські запитують у ОСОБА_1 коли прибуде адвокат, на що ОСОБА_1 повідомляє про те, що його адвокат наразі перебуває за містом із сім`єю, а тому не знає коли той прибуде та пропонує очікувати на нього. В подальшому поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, але той наполягає, щоб був залучений захисник. За деякий час поліцейський розцінює такі дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду та переходить до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано сприйнята поліцейським як відмова від проходження огляду, оскільки останнім не виконано зобов`язальні приписи п. 2.5 ПДР України. Доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення поліцейськими порядку направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним, так як з наданих поліцейськими доказів вбачається дотримання ними порядку, визначеного ст. 266 КУпАП щодо пропозиції його пройти.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не узгоджується з приписами ст. 251 КУпАП.

Безпідставними є доводи адвоката щодо порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки закон не передбачає обов*язкову участь захисника , а також призначення такого поліцейськими на час проведення медичного огляду на стан сп*яніння.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 після складання протоколу 19.07.2024 року о 14:00 самостійно пройшов огляд та за результатами лабораторних досліджень не виявлено наркотичних та психотропних речових у організмі ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Достатніх доводів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката Гук А.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гук А.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева