Єдиний унікальний номер справи №678/124/25
Провадження №3-678-64/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого-судді Лазаренка А. В.

за участі секретаря судових засідань Непийвода Л. Д.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУ Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22 січня 2025 року до суду надійшли три протоколи відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №216993 від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 09 січня 2025 року о 20 год. 50 хв. в селищі Летичів по вул. Богдана Хмельницького, 38 він керував автомобілем Tesla model Y, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога, результат медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 3, результат 1,80 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №217008 від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 09 січня 2025 року о 20 год. 50 хв. в селищі Летичів по вул. Богдана Хмельницького, 38 він керував автомобілем Tesla model Y, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, під час здійснення обгону допустив зіткнення з автомобілем Mercedes Benz Sprinter 212, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, від удару автомобіль Mercedes Benz Sprinter 212, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив наїзд на дорожнє огородження, де в подальшому автомобіль Tesla model Y, д.н.з. НОМЕР_1 , в некерованому стані здійснив зіткнення із автомобілем Mercedes Benz V Klasse, з д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку прямо, та з подальшим виїздом за межі проїзної частини, де допустив наїзд на дерев`яний паркан по вулиці Богдана Хмельницького, 15, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі, дорожнє огородження дерев`яний паркан отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.3, п. 2.3 б ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №217011 від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 09 січня 2025 року о 20 год. 50 хв. в селищі Летичів по вул. Богдана Хмельницького, 38 він керуючи автомобілем Tesla model Y, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 а ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав повністю та показав, що 09 січня 2025 року з 18 год. 00 хв. перебував на святкуванні дня народження батька ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Під час свята неодноразово вживав алкогольні напої. Один із гостей запропонував купити риби, тому близько 21 год. 00 хв. вони разом з ОСОБА_2 поїхали на рибний ринок, що в селищі Летичів. ОСОБА_2 перебувала за кермом. По дорозі навпроти будинку 38 по вул. Юрія Савіцького, сталася дорожньо-транспортна пригода. Після повернення додому, його забрали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_2 показала, що 09 січня 2025 року у її тата ОСОБА_3 було день народження, де під час святкування гості та її хлопець ОСОБА_1 вживали спиртні напої. Близько 21 год. 00 хв. вони поїхали на рибний ринок, за кермом авто Tesla була вона, а чоловік сидів поруч на пасажирському сидінні.

Під час поїздки на ринок біля будинку № 38 по вул. Юрія Савіцького відбулася ДТП, так як вона не впоралася з керування авто через мокре покриття дороги. Деталей пригоди не пам`ятає. Надалі її опитували працівники поліції, яким вона надала свої пояснення. Спиртні напої не вживала.

Свідок ОСОБА_3 показав, що 09 січня 2025 року разом з сім`єю святкував день народження. Серед гостей були його донька ОСОБА_2 та її хлопець ОСОБА_1 , який вживав алкогольні напої. Ввечері донька разом з ОСОБА_1 поїхала на ринок. ОСОБА_2 перебувала за кермом. Через деякий час ОСОБА_1 прийшов додому, куди згодом приїхали працівники поліції, а саме: ОСОБА_4 , яка забрала його до місця вчинення ДТП.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 09 січня 2025 року близько 18 год. 00 хв. прибув на святкування дня народження ОСОБА_3 . Близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 поїхала на ринок купити риби, за кермом авто перебувала ОСОБА_2 .

Через деякий час ОСОБА_1 прийшов додому, а через декілька хвилин приїхали працівники поліції, які його забрали.

Свідок ОСОБА_4 показала, що 09 січня 2025 року разом з іншими працівниками полії виїхала на місце події. Оскільки водія авто на місці дорожньо-транспортної пригоди вже не було, вони виїхали за адресою власника вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебував вдома та пояснив, що святкували день народження батька ОСОБА_2 , де він вживав алкогольні напої, тому за кермом автомобіля, який їхав на рибний ринок, була ОСОБА_2 . У неї пояснення вона не відбирала.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що непередбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оглянутих у судовому засіданні відеозаписів, на відеозаписах з камер спостереження (Диск № 1) зафіксовано момент зіткнення автомобілю Tesla з зустрічним авто та момент виносу некерованого транспортного засобу за межі проїзної частини.

Згідно відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які здійснені 09 січня 2025 року з 22 год. 15 хв. 22 год. 35 хв. (Диск № 2-3), ОСОБА_2 підтверджує те, що за кермом автомобіля була вона, а ОСОБА_6 їхав на передньому пасажирському сидінні разом з нею. Місце дорожньо-транспортної пригоди вона не залишала. Підтвердила, що перебуваючи за кермом автомобіля Tesla, допустила зіткнення з зустрічним автомобілем, де її автомобіль в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини.

Згідно відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які здійснені 09 січня 2025 року з 00 год. 47 хв. 22 год. 35 хв. (Диск № 4), працівники поліції оформлюють матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, на жодному відеозаписі не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103) не зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 4 Порядку № 1103, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за вказаними статтями КУпАП першочергово має бути встановлено та доведено належними і допустимими доказами факт керування особою транспортним засобом, тобто усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних функцій транспортного засобу, лише після цього суд встановлює наявність вини особи у порушенні правил дорожнього руху, причетність до дорожньо-транспортної пригоди, а також ознак сп`яніння, пропозиція / вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

У абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування (п. 38).

Водночас, органом поліції доказами, зокрема, відеозаписом, достовірно не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди, тобто у його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому ним не зумовлювалась необхідність виконання вимог пп. 2.10 «а», «є» ПДР, що виключає в його діях склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 1 ст.130 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, та вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння), що тягне закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в ході судового розгляду суду не було надано. Із вивчених матеріалів встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 , а також перебування її на місці ДТП до того часу, коли ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції, що унеможливлює підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який не базується на об`єктивних матеріалах справи, що підтверджується фактом перебування на місці ДТП та дачею пояснень працівниками поліції ОСОБА_2 .

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Тому виходячи з викладеного, працівники поліції при складанні адміністративних протоколів достовірно не встановили факт, хто саме перебував за кермом автомобіля, а наявні матеріали не містять доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, залишив місце скоєння ДТП. Вина ОСОБА_1 не підтверджена належними і допустимими доказами. Зазначені обставини підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.130, 247 п.1, 266, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Справу ЄУН 678/124/25 провадження 3-678-64/25, справу ЄУН 678/125/25 провадження 3-678-65/25, справу ЄУН 678/126/25 провадження 3-678-66/25 об`єднати в одне провадження з присвоєнням справі ЄУН 678/124/25 провадженню 3-678-64/25.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (протоколи про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №216993, ЕПР 1 №217008, ЕПР 1 №217011 від 10 січня 2025 року).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис А.В. Лазаренко

Суддя: А.В. Лазаренко