Справа № 357/421/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буска, Латвія, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, військовослужбовця військової служби призваного за мобілізацією, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості про притягнення до адміністративної відповідальності,

на підставі ч. 3 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

10.01.2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

23.12.2024 року щодо ОСОБА_1 поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі складено протокол серії ЕПР1 № 203458 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 23 грудня 2024 року о 17 год. 10 хв. на трасі автодорога М-05 Київ Одеса, 78 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN SHARAN д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому відносно водія було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 26.02.2020 ВП, чим порушив ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 23.12.2024 керував автомобілем VOLKSWAGEN SHARAN, був зупинений працівниками поліції на стаціонарному посту поліції, які повідомили, що ОСОБА_1 обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі виконавчого провадження від 26.02.2020. Щодо нього було складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно сплачує аліменти на утримання дитини, 2008 року народження. При цьому сума аліментів відраховується з його заробітної плати. Також зазначив, що раніше його зупиняли працівники поліції, але про таке обмеження не повідомляли. З державної виконавчої служби на адресу ОСОБА_1 постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не надходила. Надав до справи копію постанови від 07.02.2025 про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Зауважив, що раніше не було можливості звернутися до ДВС, оскільки є військовослужбовцем.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203458 від 23.12.2024 р., постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Белана І.В. від 26.02.2020 р.; зобов`язання ОСОБА_1 від 23.12.2024; рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області Б. Погребняка від 23.12.2024 р.; відеозапис з нагрудної камери № 477981 до протоколу ЕПР1 № 203458 від 23.12.2024, та надану ОСОБА_1 постанову державного виконавця ВП № 57624196 від 07.02.2025, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 , суддя бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з наявною у матеріалах справи про адміністративне правопорушення копією постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Белана І.В. від 26.02.2020, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно із судовим наказом № 369/10029/18, виданого 06.11.2018. Відповідно до постанови заборгованість зі сплати аліментів виникла за період з 16.08.2018 по 01.02.2020.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови, що ставить під сумнів те, що він був обізнаний про наявність встановленого щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами та вчинення ним адміністративного правопорушення умисно.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери № 477981 до протоколу ЕПР1 № 203458 від 23.12.2024 вбачається, що 23.12.2024 працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , якому після перевірки документів працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами згідно з постановою виконавчої служби за несплату аліментів. У відповідь останній повідомив, що аліменти він сплачує шляхом відрахування із заробітної плати, раніше при зупинці працівниками поліції йому не повідомляли про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

З наданої ОСОБА_1 постанови в.о. начальника відділу Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Д.М. від 07.02.2025 вбачається наступне. 07.02.2025 скасовано тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.02.2020 № 57624196 головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Беланом І.В. В постанові зазначено, що згідно з п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та луганській областях. Згідно з відповіддю ПФУ боржник отримує грошове забезпечення як військовослужбовець.

Таким чином, матеріали справи та відеозапис не спростовують пояснення ОСОБА_1 , натомість підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 не був обізнаний про обмеження, встановлені постановою державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в матеріалах відсутні докази складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому справа щодо нього підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВіктор ПРИМАЧЕНКО