Провадження № 3/643/69/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 суддя Московського районного суду м. Харкова Задорожна А.М., за участю ОСОБА_1 , адвоката Крамаренка В.П. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №187061 від 02.12.2024, ОСОБА_3 02.12.2023 о 15.01 год в м. Харкові, пр. Тракторобудівників, 128, керував транспортним засобом CHERY JAGGI д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та проведення такого огляду закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного, чи ін. сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

24.02.2025 року до суду найшла заява адвоката Крамаренка В.П. про ознайомлення з матеріалами справи. В підтвердження своїх повноважень надав договір про надання правової допомоги укладений 24.02.2025 з ОСОБА_2 . Крім того надано копію свідоцтва про зміну імені, яким ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив ім`я на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації зміни імені 28.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис №82.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, провину в інкримінованому правопорушення не визнав. Пояснив, що в 2007 році змінив прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , але водійське посвідчення не поміняв. Стосовно події, яка відбулася 02.12.2024 року пояснив, що цього дня він зі своїм товаришем ОСОБА_6 приблизно о 14.00 годині зустрілися біля ТРЦ «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 28-Б і пішли до кафе, яке знаходиться на другому поверсі в приміщенні ТРЦ. Там вживали алкогольні напої «коньяк», потім пішли на вулицю. Коли вони стояли на вулиці і спілкувалися, до них підійшли співробітники поліції і попросили надати документи. Він надав водійське посвідчення, після чого його звинуватили в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Його товариш ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, перебував у відпустці, думав, що відносно нас складуть протоколи про перебування в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, запропонував якось вирішити це питання, щоб нас не притягували до відповідальності. Не заперечував того, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, але наполягав на тому, що не керував транспортним засобом.

Адвокат Крамаренко В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на закритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування зазначив, що в матеріалах справи містяться докази відеозаписи, які повністю спростовують обставини викладені у п.7 протоколу серії ЕПР 1 №187061 від 02.12.2024. На відео, які надані до протоколу, відсутні дані, що ОСОБА_1 керував будь яким транспортним засобом взагалі. Знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не є достатнім доказом, який би поза розумним сумнівом доводив би факт керування ним автомобілем у дату та час, зазначений в протоколі. Таким чином матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, а головне достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували обставини, викладені у протоколі серії ЕПР 1 №187061 від 02.12.2024, про те, що саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом 02.12.2024 року о 15:01:00 год. за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників, суд приходить до наступного.

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є однією особою. Для встановлення особи ОСОБА_1 сам надав працівникам поліції посвідчення водія, на ім`я ОСОБА_3 . Посвідчення водія було отримано ОСОБА_3 27.04.2000 року, а прізвище він змінив 28.08.2007 року. Після зміни прізвища посвідчення водія не обмінював.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст.7,245,279,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Як дослівно вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 187061 від 02.12.2024 року, ОСОБА_3 02.12.2023 о 15.01 год в м. Харкові, пр. Тракторобудівників, 128, керував транспортним засобом CHERY JAGGI д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та проведення такого огляду закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного, чи ін. сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно рапорту інспектора роти №5 батальйону №13 УПП в Харківській області старшого лейтенанта Тищенка Ігоря 02.12.2024 під час патрулювання Салтівського району у складі екіпажу 5052 на службовий планшет надійшов виклик «Порушення ПДР» за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників,128, біля супермаркету «Класс» водій автомобіля CHERY JAGGI д.н.з. НОМЕР_2 . Прибувши за вказаною адресою було виявлено автомобіль CHERY JAGGI д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та проведення такого огляду закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився. На гр. ОСОБА_3 складено протокол ЕПР 1 187061 за ч.1 ст.130 КУпАП п.п.2.5 ПДР України. Водія відсторонено від права керування ТЗ, вилучено п/в ХАА 289402, видане ТД 249173. ТЗ залишився на місці без порушення ПДР України. Подія зафіксована на бодікамеру 471770, 472235, 475953.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За змістом ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюється Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Із матеріалів справи, які містяться на відеозаписах, працівниками поліції не зафіксовано факт керування 02.12.2024 ОСОБА_2 автомобілем марки CHERY JAGGI д.н.з. НОМЕР_2 , а навпаки зафіксовано, що даний автомобіль перебуває на стоянці, за кермом і в салоні ніхто не перебуває. Жодних доказів, які підтверджують обставини зазначені в протоколі ЕПР 1 187061 від 02.12.2024 та рапорті інспектора роти №5 батальйону №13 УПП в Харківській області старшого лейтенанта Тищенка Ігоря матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищенаведені обставини, працівники патрульної поліції не мали законних підстав складати протокол на ОСОБА_2 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки до протоколу не надано жодного доказу, який свідчив би про порушення ОСОБА_2 ПДД України, доказів того, що на планшет працівників поліції надходило повідомлення за даним фактом також не надано.

Висновок працівників поліції про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, фактично ґрунтуються на припущеннях.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення є недостатнім доказом на підтвердження вини правопорушника.

Досліджений судом відеозапис не містить жодних доказів керування ОСОБА_2 будь яким транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що у справі відсутні достатні докази про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, відтак в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, є недостатніми.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимогі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 126, 130, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А.М. Задорожна