Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/374/25
Провадження № 3/945/303/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 4829 від 22.12.2021 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2025 року справу розподілено та передано головуючому судді Павленко І.В.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повернуто до Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, для доопрацювання.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434, складеного 19 лютого 2025 року ІСРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Кравець О.О., 19 лютого 2025 року о 11 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю громадянкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічний тиск. Правопорушення вчинено повторно протягом року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 13.11.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання, призначене до судового розгляду на 26 березня 2025 року о 09 годині 30 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, не з`явився; разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434 надав на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за його відсутності, зазначивши, що з протоколом повністю згоден (а. с. 9).

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434 від 19 лютого 2025 року наявні засоби зв`язку, за якими ОСОБА_1 може бути повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до телефонограми секретаря судового засідання від 24 березня 2025 року вбачається, що останній повідомив, що з протоколом згоден, вину визнає, свою заяву підтримує (а. с. 20).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434 та слухання справи в суді, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності та телефонограму секретаря судового засідання, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти, в даному випадку, це матір, що було встановлено інспектором поліції під час складання протоколу.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607434, складеного 19 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , підписаний останнім без будь-яких зауважень (а. с. 1); копією рапорту події 102 (225394491) від 19 лютого 2025 року, відповідно до якого 19.02.2025 року о 11:53 до ЧЧ ВП № 5 надійшло повідомлення зі служби 102 від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 19.02.2025 року о 11:53 за адресою: АДРЕСА_1 , син військовий ображає, перебуває у стані сп`яніння (а. с. 2); копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.02.2025 року ОСОБА_2 (а. с. 3); копією пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 19.02.2025 року, відповідно до якого останній підтвердив факт вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та голосно кричав на неї; з правопорушенням повністю згоден, претензій ні до кого немає (а. с. 4); копією пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 19.02.2025 року (а. с. 5); копією постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.11.2024 року (справа № 945/2717/24, провадження 3/945/1633/24), якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп в дохід держави (а. с. 6); копією термінового заборонного припису серії АА № 451488 відносно кривдника ОСОБА_1 стосовно постраждалої ОСОБА_2 (а. с. 7).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, повторно протягом року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 гривень, в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи відомості про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відсутність інформації про його поствіктимну поведінку, ставлення до вчиненого ним домашнього насильства і взаємовідносини між порушником і потерпілою, не дозволяють суду об`єктивно та неупереджено вирішити питання про направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

За таких обставин, підстави для необхідності направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, відсутні.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 39-1, 40-1, ч. 3 ст. 173-2, ст. ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) грн 00 коп в дохід держави.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп в дохід держави.

Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко