Справа № 367/9667/24
Провадження №3/367/83/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Карабаза Н.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянина України, місце роботи, посада: начальник комунального підприємства «Ірпіньводоканал» Ірпінської міської ради

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 03.09.2024 року зазначено, що 08.07.2024 року за місцем роботи: комунальне підприємство «Ірпіньводоканал» Ірпінської міської ради, вул. Соборна, буд.1а, м.Ірпінь, Київська обл., 08205 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що потерпілий звернувся з запитом на інформацію від 25.04.2024 до Підприємства щодо надання копії усіх без виключення наказів про преміювання працівників Підприємства за період з 01.01.2020 по 25.04.2024.

Листом від 30.04.2024 Підприємство відмовило потерпілому у наданні інформації, оскільки Підприємство не є розпорядником запитуваної інформації.

З такою відповіддю потерпілий не погоджується та вважає, що Підприємством порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон).

З метою повного та всебічного з`ясування зазначених у зверненні обставин до Підприємства було направлено лист Секретаріату Уповноваженого від 25.06.2024 з проханням повторно розглянути запит потерпілого від 25.04.2024 відповідно до вимог Закону та з урахуванням наданих у листі роз`яснень.

Зі змісту отриманої відповіді від Підприємства від 08.07.2024 вбачається, що Підприємством не було надано потерпілому запитуваної інформації.

Унаслідок чого, листом представника Уповноваженого від 29.07.2024 було запрошено ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого 20.08.2024 на 15:30 для надання обґрунтованих пояснень щодо вказаного порушення Закону.

У Законі визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до публічної інформації, шо знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законодавством, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Перелік розпорядників публічної інформації визначений у частині першій статті 13 Закону. При цьому кожний визначений Законом розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Таким чином, на Підприємство покладено обов`язок надавати достовірну, точну та повну інформацію у відповідь на запити на інформацію.

Так, у частині першій статті 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей Закону визнаються:

1)суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2)юридичні особи, шо фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4)суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5)юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Окрім того, згідно з частиною другою статті 13 Закону до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють інформацією про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян та іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Таким чином, у розумінні Закону Підприємство може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, пов`язаної з виконанням Підприємством своїх обов`язків, умов постачання товарів, послуг та цін на них, про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника Підприємства та його заступників, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з частиною третьою статті 8 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Частиною першою статті 63 ГКУ передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, як зокрема, комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Відповідно до частини четвертої статті 63 ГКУ унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який призначається (обирається) засновником (наглядовою радою такого підприємства у разі її утворення), керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об`єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 78 ГКУ комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Відповідно до частини першої статті 140 ГКУ джерелами формування майна суб`єктів господарювання є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників, доходи від реалізації продукції (робіт, послуг), доходи від цінних паперів, капітальні вкладення і дотації з бюджетів та інші джерела, не заборонені законом.

Відповідно до пункту 1.1. Статуту Підприємства, комунальне підприємство «Ірпіньводоконал» є комунальним унітарним підприємством, створеним відповідно до рішення Ірпінської міської ради від 16.06.1975 №315 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м.Ірпінь.

У пункті 3.1. Статуту зазначено, що майно Підприємства знаходиться у комунальній власності і закріплюється за Підприємством на праві оперативного управління.

Вищий адміністративний суд України в своїй Постанові від 29.09.2016 р. №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», зокрема, зауважив, що у силу частини п`ятої статті 6 Закону доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема, інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно, може бути обмежено лише за умов, передбачених частиною п`ятою статті 6 Закону.

У цьому контексті така інформація є суспільно необхідною, а комунальні підприємства є її розпорядниками.

З аналізу вказаних вище норм законодавства України та положень Статуту вбачається, шо Підприємство є розпорядником інформації в частині надання запитуваної інформації скаржника.

Таким чином, убачається, що Підприємство у листі від 30.04.2024 не надало інформацію потерпілому.

Отже у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ненадання інформації.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи 03.09.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 за вчинення ним 08.07.2024 року адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що станом на 17.02.2025 року сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , провадження по даній справі підлягає закриттю згідно із п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Ф. Карабаза