Справа № 592/1156/25
Провадження № 3/592/446/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко Вікторія Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП,

установила:

ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП, які з огляду на необхідність повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи постановою суду від 14 лютого 2025 року об`єднані в одне провадження відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220169, 13.01.2025 о 16 год 43 хв в м. Суми, вул. Сумської тероборони (Ковпака), 93, водій ОСОБА_1 , керуючи тз ВАЗ 21101, днз НОМЕР_2 , після скоєння ДТП з його участю вживав алкогольні напої (з його слів 2 стакани горілки та пиво Жигулівське, об`ємом 0,5 л), до проходження медичного огляду, чим порушив п. 2.10 є ПДР.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220137, 13.01.2025 о 16 год 43 хв в м. Суми, вул. Сумської тероборони (Ковпака), 93, водій ОСОБА_1 , керуючи тз ВАЗ 21101, днз НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та допустив наїзд на автомобіль Chevrolet Tacuma, днз НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався позаду. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитком, чим порушив п. 10.9 ПДР.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 220144, 13.01.2025 о 16 год 43 хв в м. Суми, вул. Сумської тероборони (Ковпака), 93, водій ОСОБА_1 керуючи тз ВАЗ 21101, днз НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та допустив наїзд на автомобіль Chevrolet Tacuma, днз НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався позаду. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитком. Після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 а ПДР.

У суді ОСОБА_1 вину свою не визнав та зазначив, що 13.01.2025 він їхав зі сторони вул. Веретенівської біля будинку ветеранів зупинився на світлофорі та відчув як машина почала погано працювати, зрозумів, що в машині закінчився газ, він переключив на бензин, в цей момент машина скотилася назад, однак він не відчув зіткнення. Вже пізніше, з відео поліцейських він побачив, що його машина фаркопом вдарила в номерний знак машини, що стояла позаду. В машині з ним був його брат. Потім вони поїхали додому, він випив дві рюмки водки, запив пивом та почав відпочивати. Вже згодом до нього приїхали працівники поліції, хвилин через 20-30, які розповіли йому, що він вчинив ДТП. Він разом з поліцейськими вийшов на вулицю та біля будинку стояв автомобіль, який він ніби-то пошкодив. Оглянувши автомобіль, пошкоджень він не побачив. Огляд на стан сп`яніння він не проходив, йому не пропонували. Після складання адміністративних матеріалів він пішов додому.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцов А.С. заперечував проти фактів, зазначених в протоколах, вказав про те, що від зіткнення транспортних засобів відсутня майнова шкода, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, які є похідними. Просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього до суду надійшла заява про відсутність майнової шкоди, завданої ДТП, в якій зазначає, що його транспортний засіб Chevrolet Tacuma, днз НОМЕР_3 , не отримав механічних пошкоджень, тому ніякої майнової шкоди ОСОБА_1 йому не завдав. Ніяких претензій майнового характеру до ОСОБА_1 у нього за наслідками події 13.01.2025 о 16:43 год у м. Суми по вул. Сумської тероборони, 93, немає. Просив суд врахувати ці обставини під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 , проти закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення не заперечує. Також, просив розгляд справи провести без його участі.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він є рідним братом ОСОБА_1 та вони 13.01.2025 їхали разом зі сторони ОСОБА_4 і зупинилися на світлофорі, в цей момент він розмовляв по телефону. Машина почала погано працювати, його брат щось зробив і коли включився зелений сигнал світлофору вони продовжили рух додому. Ніякого зіткнення він не відчув, ніяких знаків від іншого водія він не чув. Приїхавши до будинку, його брат пішов додому, а він в магазин. Щоб брат вживав алкоголь він не бачив, запаху алкоголю не відчував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Кузнєцова А.С., допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заяву потерпілого ОСОБА_2 , оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

У відповідності до рішення від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозицією статті 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 26 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 ставиться за провину за ст. 124 КУпАП те, що він під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним та допустив наїзд на автомобіль, котрий рухався позаду. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитком.

У матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_2 , яка спростовує факт механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортного засобу Chevrolet Tacuma, днз НОМЕР_3 , та покази ОСОБА_1 , якими він підтверджує відсутність пошкоджень на його автомобілі.

Доказів на підтвердження механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів подією, що сталася 13.01.2024, матеріали справи не містять.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

Аналіз наданих доказів з урахуванням вимог статті 62 Конституції України вказує на те, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не надано переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10.а ПДР передбачено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Оскільки суд дійшов висновку про не доведення належними та допустимими доказами в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За третім протоколом ОСОБА_1 ставиться за провину порушення пункту 2.10.є ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Факт вживання алкоголю вдома ОСОБА_1 не заперечував. Водночас, ключовим доказом для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст.130 КУпАП є доведення факту дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Оскільки суд установив, що особами, уповноваженими на складання протоколів в даній справі не зібрано доказів на підтвердження в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, тому з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України слід дійти висновку, що також не надано переконливих доказів на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в цій частині також підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що особи, які складали протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не надали належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 122-4, 124, ч. 4 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя В.В. Титаренко