Справа № 740/2800/24
Провадження № 3-в/740/24/25
П О С Т А Н О В А

18 березня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

У поданій заяві від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 ставиться питання про відстрочку сплати штрафу на виконання постанови Ніжинського міськрайонного суду від 08 травня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП, з посиланням на скрутне матеріальне становище, що унеможливлює сплату штрафу у встановлений строк, частину штрафу у розмірі 12400 грн вже сплатив, залишок несплаченого штрафу-5600 грн. Вказує, що інвалідність в Україні отримати не може, так як отримав у рф, де раніше отримував пенсію, доходів не має.

Відповідно до ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 травня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП стягнуто із ОСОБА_1 зокрема 17000 грн штрафу, який відстрочено на 06 місяців (враховуючи ваду порушника-відсутність ноги).

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року відстрочено виконання адміністративного стягнення на 04 місяці до 11 березня 2025 року (несплачений залишок станом на 11 листопада 2024 року-10100 грн).

За матеріалами справи ОСОБА_1 сплачено 19 грудня 2024 року-3000 грн, 21 січня 2025 року-1500 грн, 20 лютого 2025 року-1500 грн, також ним сплачено 605 грн 60 коп судового збору.

Також ОСОБА_1 за поданими матеріалами є громадянином рф, проживає в Україні на підставі посвідки на постійне проживання з терміном дії до 01 березня 2030 року, згідно з наданими ним копіями документів рф є особою з інвалідністю другої групи безстроково, що враховано судом при винесенні постанов як 08 травня 2024 року так і 11 листопада 2024 року.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст.130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21 лютого 2019 року по справі №2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду-це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Судом враховується, що ОСОБА_1 згідно з вищезазначеними постановами наданий термін відстрочки в 06 та 04 місяці, що є розумним та об"єктивним терміном для сплати штрафу, із врахуванням його особи, за керування ним автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного сп"яніння, проте станом на час знову ініційованої ним заяви 03 березня 2025 року штраф у повному обсязі не сплачений, при цьому ним не надано інших даних щодо поважності несплати штрафу, зокрема і даних щодо неможливості оформлення у встановленому порядку в Україні інвалідності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про відстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.298, 301, 303, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 узадоволенні заяви про відстрочку сплати штрафу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Олійник.