Справа № 761/1498/25
Провадження № 3/761/861/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 о 21 год. 30 хв. за адресою: пр-т Берестейський, 20, м. Київ, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння,.

Огляду на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6820, результат якого позитивний - 0,69 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, які були призначені на 23.01.2025, 12.02.2025, 27.02.2025 та 20.03.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

22.01.2025, 11.02.2025 та 26.02.2025 на електронну адресу надходили клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. про відкладення судового засідання, до яких також було долучені клопотання ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що свою вину не визнає, просила відкласти судове засідання та здійснювати розгляд за її участі.

Проте, ОСОБА_1 жодного разу до суду не з`явилася, при причини неявки в судове засідання, яке призначене на 20.03.2025, не повідомила.

Варте уваги також те, що клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 23.01.2025, подане 22.01.2025, тобто за один день до першого судового засідання, та мотивоване тим, що захисник не ознайомився з матеріалами справи.

При тому, що для ознайомлення зі справою захисник прибув до суду 19.02.2025, тобто вже після відкладення другого засідання та проставлено ним дату ознайомлення «19.03.2025», що не відповідає дійсності.

Поряд з цим, 20.03.2025 від захисника на електронну пошту надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КПК України.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була повідомлені про судові засідання, свідомо не вживавала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи дані обставини, суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, а тому визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190389 від 06.12.2024, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- результат тесту приладу «Drager, результат якого позитивний - 0, 69 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння: позитивний - 0,69 проміле;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Судом встановлено, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію, з дотриманням вимог Порядку перевірки документів під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, будь-яких порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства встановлено не було.

Зазначені докази узгоджуються між собою та беззаперечно вказують на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася та не скористалася своїм правом надати пояснення щодо обставин справи.

Крім того, з оглянутого відеозапису судом встановлено, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв повідомила, що «трошки було», у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Суд не приймає до уваги позицію захисника про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що з роздруківки чеку Drager не зрозуміло, до якого протоколу він долучається (відсутні серія та номер протоколу), відсутні цифрові показники результату огляду, в акті огляду на стан сп`яніння в графі «результати огляду на стан сп`яніння» наявні виправлення цифрового напису результату огляду, а також те, що результат огляду було лише озвучено поліцейським і не зафіксовано документально, з огляду на наступне.

З оглянутого судом відеозапису встановлено, що результат технічного приладу Drager 6820 в 0,69 проміле сформовано у присутності ОСОБА_1 , оголошено та підписано останньою без зауважень.

ОСОБА_1 повідомила поліцейському, що погоджується з результатом технічного приладу Drager 6820 в 0,69 проміле.

Суд зазначає, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 №1376 не допускаються виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення, про те такої заборони не встановлено до акту огляду на стан сп`яніння.

При цьому, під час підписання ОСОБА_1 вказаного акту поліцейський повідомив про внесення до нього виправлень, на що будь-яких зауважень висловлено не було та добровільно нею підписано, що чітко зафіксовано на відеозаписі.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повністю погодилася з результатами огляду на стан сп`яніння, будь-яких зауважень не висловила, а тому у поліцейських були відсутні підстави пропонувати їй проводити огляд в закладах охорони здоров`я.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 під час проведення огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене, суд розцінює позицію захисту як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

З огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення передбачене санкцією цієї статті, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню підлягає на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Враховуючи наведене, дослідивши всі зібрані докази, що містяться у справі, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 221, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.С. Глянь