Справа № 711/1498/25
Номер провадження 3/711/555/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції ГУНП Черкаській області (протокол серії ВАД № 438145), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 160 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 лютого 2025 року, близько 13:10 години, перебуваючи за адресою: вул. Сінна, 15, у м. Черкаси, здійснював у невстановленому місці торгівлю з рук продуктами харчування а саме: рибою (карась), вагою 7 кг.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.160 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чому є довідки про доставку повідомлень у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений особою при складанні протколу, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 160 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, суддя вважає за можливе розглянути цю справу за його відсутності у судовому засіданні, оскільки надмірне і безпідставне затягування розгляду справи може призвести до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був обізнаний про направлення матеріалів щодо нього на розгляд до суду, про що свідчить його підпис у протоколі.

Таким чином, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи відносно нього. У свою чергу, ОСОБА_1 , достеменно знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив достатніх і розумних заходів, щоб дізнатись про стан відомого його судового провадження.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 438145 від 05.02.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 05.02.2025, яким він підтвердив факт торгівлі у невстановленому місці рибою (карась) вагою 7 кг та визнав вину у вчиненому;

- фототаблицею з місця події із зображенням товару, який продавав ОСОБА_1 ;

- зберігальною розпискою ОСОБА_1 про залишення йому риби на зберігання;

- рапортом старшого ДОП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції Лємєшева М. В. про виявлення факту торгівлі ОСОБА_1 з рук продуктами харчування у невстановленому місці.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 160 КУпАП, доведена повністю.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а також той факт, що предметом торгівлі були продукти харчування, які мають короткий термін зберігання і ризик швидкого псування, через що така продукція має зберігатись і реалізовуватись з дотриманням низки умов, порушення яких може призвести до загрози для здоров`я інших осіб, а тому суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Разом з цим, із огляду на вид продукції (свіжа риба), яку продавав ОСОБА_1 , її незначні обсяги, короткий термін її зберігання та потребу у зберіганні за допомогою холодильного обладнання, що ускладнить процедуру конфіскації органом, який виконує постанову, зважаючи на неспівмірність потенційних витрат ресурсів державного апарату на процедуру виконання конфіскації з обсягами і видом конфісковуваної продукції, а також на можливість споживання такої продукції самим порушником, суддя вважає за можливе не застосовувати при накладенні стягнення конфіскацію предмету торгівлі.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для виправлення особи порушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., оскільки суд не встановив підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 160, ст. ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню, без конфіскації предметів торгівлі (одержувач платежу ГУК у Черк. обл./тг м. Черкаси/21081100, , банк отримувача Казначейство України, МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023759).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн (одержувач платежу ГУК у Черк. обл./Придніпр. р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача UA0023765).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 102 (сто дві) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м.Черкаси.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко