Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1012/24 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Номер провадження №33/4805/146/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Козадаєва Віктора Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.08.2024 о 21 годині 00 хвилин по вул.Шевченка в с.Привороття Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом FIAT FIORINO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат огляду становить 2, 01 проміле.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не підписував, пункти протоколу №7, 11 не містять будь-якої інформації про технічний засіб (номер та назва приладу), на який проводилася відеофіксація події, а зазначене формулювання «показання технічного засобу» не дає можливості ідентифікувати конкретний доказ і встановити, чи такий додавався до протоколу. Також, в протоколі не має посилання на диск, який міститься в матеріалах справи. Отже, вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом у справі. Окрім того, вказав, що роздруківка «Тестування на алкоголь до протоколу №» не містить номеру, серії та дати протоколу, якого вона стосується і до якого додається. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №117750 від 25.08.2024, згідно якого ОСОБА_1 , 25.08.2024 о 21 годині 00 хвилин по вул.Шевченка в с.Привороття Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом FIAT FIORINO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер, що підтверджується тестом, результат огляду становить 2,01 проміле (а.с.2); роздруківкою тесту №345 від 25.08.2024, результат якого становить 2,01 ‰ (а.с.7); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координація рухів). Результат огляду 2,01 ‰ проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.08.2024 (а.с.14); рапортом старшого лейтенанта поліції інспектора з РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області Кузинського В. від 25.08.2024 (а.с.15); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2912373 від 25.08.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.9); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 01.11.2023 №12-01/5632 (а.с.8); диском з відеозаписом фіксації обставин події (а.с.16).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не підписував протокол, а також про недопустимість відеозапису, як доказу, були предметом дослідження в суді першої інстанції. Таким обставинам суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Також, є безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що роздруківка тесту на алкоголь не містить номеру, серії та дати протоколу, оскільки матеріали справи свідчать про протилежне.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 908,40 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 16.12.2024.

Між тим, відповідно до ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

За таких обставин, судовий збір, сплачений ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги на постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року, в розмірі 908 грн 40 грн. підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 , судовий збір, сплачений ним за подання апеляційної скарги у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок згідно з квитанцією №0.0..1 від 16.12.2024, отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/22030101, код отримувача 37976485, рахунок одержувача: UA0006797, платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: *; 101; НОМЕР_2 ; 2203; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); ОСОБА_1 ; 16.12.2024, грудень 2024.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич