Справа № 195/417/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.03.2025 року смт.Томаківка Дніпропетровської області Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Кондус Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м.Алчевськ Луганської області, громадянина України, місце служби і посада: військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , командир понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону, військове звання капітан, місце проживання за реєстрацією: АДРЕСА_2 , в скоєні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді командира понтонно мостової роти понтонно мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення положень ст.ст. 17, 65 Конституції України, вимог Військової присяги, ст.ст. 4, 11, 16, 35, 37, 59, 111-112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме внаслідок особистої недисциплінованості в достатній мірі не був обізнаний про ділові та морально-психологічні якості підлеглих військовослужбовців роти, не проводив з ними індивідуально-виховну роботу, не піклувався про підлеглих, в достатній мірі не знав їх потреби, не стежив за виконанням особовим складом заходів безпеки, за поводженням зі зброєю і боєприпасами, не підтримував внутрішній порядок і дисципліну в роті, не провів належної роботи щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно не виявив і не усунув їх причини, внаслідок чого 03.01.2025 в післяобідній період часу старший солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в погребі території домоволодіння АДРЕСА_3 вчинив самогубство шляхом пострілу собі в голову із закріпленої за ним особистої зброї 7,62 мм автомату АКМ, який був споряджений та заряджений бойовими набоями патронами калібру 7,62 мм, чим капітан ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнає, заперечень щодо протоколу не надав, але просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі, передбачене ст.172-15 КУпАП розглядається судом протягом доби.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи (ст.247 КУпАП), оскільки складений протокол про військове адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

За фактом смерті старшого солдата ОСОБА_2 03.01.2025 слідчим відділенням відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (з додатковою відміткою самогубство).

Згідно висновку судово медичної експертизи №2-Е від 17.01.2025 року смерть ОСОБА_2 настала від проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення голови з розтрощенням черепа і руйнуванням головного мозку, що є ушкодженням несумісним із життям.

Таким чином, відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2025 року вчинення самогубства ОСОБА_2 ймовірно стало можливим через виникнення психотравмуючої ситуації у зв`язку з припиненням тісних стосунків із дівчиною, що призвело до внутрішніх переживань, які призвели до умисного спричинення смерті (самогубства).

Також, наслідки дій (бездіяльності) капітана ОСОБА_1 не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю старшого солдата ОСОБА_2 , що не утворює в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 КК України..

Відповідно до ст.ст. 15, 20, 48, 53 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 наділений повноваженнями на здійснення заохочення підлеглого особового складу та накладення на підлеглих дисциплінарних стягнень.

З огляду на викладене, капітан ОСОБА_1 , будучи на посаді командира понтонно мостової роти понтонно мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 та у військовому званні капітан, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, є військовою службовою особою, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

У свою чергу, відповідно до вимог ст.ст. 4, 11, 16, 59, 111-112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 , окрім іншого, зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, своєчасно готувати і надсилати до вищого штабу відповідні донесення, з пошаною ставитися до підлеглих, знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти, постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу, піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки, за поводженням зі зброєю і боєприпасами, за своєчасним здаванням на склад невитрачених бойових припасів, підтримувати внутрішній порядок і дисципліну в роті, організовувати правильну експлуатацію озброєння, після повернення із занять та навчань вживати заходів до запобігання катастрофам.

Статтями 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі; військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у статутах Збройних Сил України,

Згідно з ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

05.03.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків у особливий період від 05.02.2015 № 158-VIII, яким до КУпАП внесено главу 13-Б Військові адміністративні правопорушення, зокрема ст. 172-15 передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в мовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, така особа винна у вчиненні виявленого правопорушення, підлягає адміністративній відповідальності, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Щодо заяви ОСОБА_1 про застосування положень ст. 22 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначеною нормою не надано визначення малозначності адміністративного правопорушення, як підстави звільнення від відповідальності та не встановлено порядку застосування такого звільнення.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з врахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушенням.

Суд не може погодитися з доводами особи, що правопорушенням не завдані збитки державним або суспільним інтересам.

Навпаки вчинене особою правопорушення не можна вважати малозначним, оскільки військова службова особа допустила недбале ставлення до обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та під час введення режиму воєнного стану.

Тож, відсутні підстави для застосування статті 22 КУпАП, оскільки діями особи завдана шкода державним та суспільним інтересам.

Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.

Враховуючи такі обставини, на правопорушника доцільно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде достатньою мірою для виховання свідомості і дисципліни особи, та попередження нових вчинків.

Керуючись ст.ст. 23, 33, ч. 2 ст. 172-15, ст. 221 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) на користь держави, на рахунок отримувача: UA0004503, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач: ГУК у Дн-кій обл/ОТГс Томаків/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету (адміністративні штрафи та інші санкції).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в 15-денний термін з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд.

Суддя: Л. А. Кондус