Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2694/24
Провадження № 3/945/36/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2025 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Кінек Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №5 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10.11.2024 року о 18 годині 50 хвилин, рухаючись по 126 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, поблизу с.Весняне Миколаївського району Миколаївської області, керувала транспортним засобом автомобілем марки MITSUBISHI LANCER, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою останньої на місці зупинки транспортного засобу. Кількісний показник алкоголю в крові ОСОБА_1 склав 1,51 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не прибула. При цьому, судові повістки направлялися судом за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписала без будь-яких зауважень щодо даних її місця проживання.

Додатково, ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, шляхом розмішення оголошення про виклик на офіційному сайті Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Крім того, на номер телефону, зазначений в заяві на отримання електронних повісток, долучену відповідальною особою до протоколу про адміністративне правопорушення, секретарем судового засідання Алко І.О. неодноразово направлялися телефонограми про виклики в судові засідання, проте передати їх не вдавалось можливим, оскільки оператором мобільного зв`язку було повідомлено, що абонент не може прийняти дзвінок.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №840873 від 10.11.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 1,51 проміле алкоголю; з результатом огляду Алко І.О. згодна (а.с.3); роздруківкою з технічного приладу Alcotester Drager від 10.11.2024 року, відповідно до якої кількісний показник алкоголю, виявленого у ОСОБА_1 склав 1,51 проміле (а.с.4).

Крім того, із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відеозапису вбачається, що остання пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Кількісний показник алкоголю у Алко І.О. склав 1,51 проміле.

Відеозйомка проводилась працівниками поліції на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

За таких обставин, суд визнає даний відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд констатує, що ОСОБА_1 ніхто не позбавляв права в розумний час, навіть з похибкою більше двох годин пройти огляд у медичному закладі, однак даним правом остання не скористалася.

Суд зауважує, що на момент розгляду справи в суду, а саме станом на 18.03.2025 року Алко І.О., не оскаржувала дії працівників поліції під час її зупинки та матеріали справи дійсно не містять таких доказів оскарження у встановленому законом порядку дій працівників поліції під час складання останніми протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та, відповідно, проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати факт порушень під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про її згоду з діями працівників поліції під час її зупинки та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а, з огляду на системну оцінку, і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, що були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п.1) ч.1 ст.284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп в дохід держави (Отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) зпозбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з положеннями статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя М.М.Войнарівський