ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/970/24 Номер провадження 33/814/307/25Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Сідько С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Сідько Світлани Іванівни, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік і стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 06 серпня 2024 року близько 14:12 год ОСОБА_1 в с. Скибівка по вул. Центральній Полтавського району Полтавської області, керував т/з ВАЗ-21150, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Drager», результат тесту позитивний 1,72 ‰, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодилася захисник адвокат Сідько С.І., подавши, в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2024 року по справі № 550/970/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була безпідставною.

Стверджує, що відеозапис, який наданий працівниками поліції є недопустимим доказом, оскільки, він не підписаний електронним цифровим підписом відповідальної особи та не є безперервним.

Зазначає, що у працівників поліції не було підстав для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засідання в приміщенні Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Захисник адвокат Сідько С.І. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У пункті 2.9 а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції у повній мірі дотримався положень статті 245 КУпАП при розгляді даної справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які були досліджені у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №750454 від 06 серпня 2024 року, чеком Драгер, яким зафіксовано результати проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, матеріалами відеозапису.

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги

Слід зазначити, що твердження скаржника про те, що не було підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу зважаючи на норми чинного законодавства.

Так, у пункті 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, а у пункті 11 частини 1 вище вказаної статті вказано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було повідомлення на лінію 102, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7), а крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, що ще однією підставою для зупинки транспортного засобу було те, що водій не був пристебнутий паском безпеки.

Посилання скаржника, що відеозапис, який мається у справі є неналежним доказом суд апеляційної інстанції не приймає, зважаючи на слідуюче.

Так, дійсно відеозаписи, що маються у справі складаються з трьох файлів, але при їх відтворенні вбачається, що зйомка проводилася безперервно, відеозаписи доповнюють один одного, і з їх перегляду вбачається повна фіксація подій, з моменту зупинки транспортного засобу, повідомлення про причини зупинки, проходження огляду та складення за його результатами протоколу.

Той факт, що відеозапис не підписаний електронним цифровим підписом, в даному випадку, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , оскільки, крім відеозапису, матеріали справи в їх сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи скаржника, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення.

Як було вказано вище, підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була перевірка інформації, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог статті 23 Закону України «Про національну поліцію» працівники поліції повинні перевірити обставини викладені в повідомленні на лінію 102, також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з переглянутого відеозапису вбачається, як працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 наявні ознаки сп`яніння, як це передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції.

Висновки суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Сідько Світлани Іванівни, в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль