Справа № 317/194/25
Провадження №/п 3/317/277/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Інші відомості суду не відомі.

За правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206907 встановлено, що 28.12.2024 о 00 год. 11 хв. на а/ш Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, Запорізького району Запорізької області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alcotest Drager 6820». Результат тесту: 1,31 ‰ проміле. Тест №2858. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за допомогою надіслання судових повісток на адресу, зазначену у протоколі, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Крім того, правопорушника було повідомлено шляхом опублікуванням на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Зацікавленості в розгляді справи не проявляв, результатом не цікавився.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції протоколів про адміністративні правопорушення, однак не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, суд враховуючи дотримання розумних строків розгляду даної справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбаченач.1 ст.130 КУпАП, підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2024 серії ЕПР1 №206907, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- карткою обліку адміністративного правопорушення;

- довідкою щодо повторності вчиненого правопорушення з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за ст. 130 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія ОСОБА_2 - не отримував;

- даними тесту на алкоголь «Alcotest Drager 6820», з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (1, 31 ‰ проміле);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. За допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» проведено огляд на стан сп`яніння, результат огляду - 1,31 ‰ проміле;

- даними рапорту поліцейського взводу № 1 роти №1 батальйону №1 УПП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції І. Шевченко від 28.12.2024, в якому викладені обставини виявлення та фіксації правопорушення;

- переглянутого судом відеозапису, з я кого вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження тесту для виявлення стану алкогольного сп`яніння. CD-диск долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які повністю підтверджують обставини викладені у протоколі.

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 251, 255 КУпАП, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративну правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд бере зазначені докази як достатні та допустимі та як такі, що беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проаналізовані судом вказані докази в сукупності дають підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення згідно імперативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу без позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки він права керування транспортними засобами не отримував.

При цьому суд зауважує, що питання адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами врегульоване нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому аналогія кримінального закону не застосовується. Так, згідно загального правила за ст.30 КУпАП позбавлення спеціально справа можливе, коли воно було надане громадянинові. Аналогічно санкція ч.1 ст.130 КУпАП диферієнційована: для водіїв - штраф і позбавлення права керування транспортними засобами, а для інших осіб - лише штраф. Отже, до правопорушника, який не отримував права керування транспортними засобами й відповідно не є водієм, як ОСОБА_3 застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами неможливе.

Відповідно абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не в праві застосовувати такий засіб стягнення як позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 33, 38, 40-1, 130, 252, 268, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №206907 від 28.12.2024.

Для сплати штрафу кошти перерахувати: призначення платежу: «Адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», одержувач: ГУК у Запорізькій обл./Запорізька обл./21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок: UA0008001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Р.В. Мінгазов