Справа 362/187/25
Провадження 3/362/321/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року о 18 год. 00 хв. в селі Мала Солтанівка Фастівського району Київської області по вулиці Київській, 52 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, при зміні напрямку руху здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан, чим порушив вимоги підпункту "б" пункту 2.3, пунктів 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) транспортний засіб та інше майно (паркан) отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 серії ЕПР1 № 203544, його дії кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Також ставши учасником зазначеного ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце події, чим порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху, внаслідок чого стосовно нього працівниками поліції 23.12.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203549, його дії кваліфіковано за статтею 122-4 КУпАП.

Крім того, того ж дня, в той же час та в тому ж місці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 серії ЕПР1 № 203537, його дії кваліфіковано за частиною третьою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення та виклику ОСОБА_1 у призначені судові засідання: неодноразово викликався до суду шляхом надсилання на адресу його місця проживання судових повісток про виклик до суду, які повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення, які отримані ним відповідно до довідок про доставку SMS про виклик ОСОБА_1 до суду, та які останнім були проігноровані. Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 в судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, статтею 122-4, частиною третьою статті 130 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35).

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис, зазначено, що адміністративна справа розглядатиметься Васильківським міськрайонним судом Київської області. Тож, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог названого Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України "Про дорожній рух" та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (Правила дорожнього руху).

Отже, керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суть та обставин якого викладені у протоколі від 23.12.2024 серії ЕПР1 № 203544, суд зазначає таке.

Так, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з Правилами дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (підпункт "б" пункту 2.3);

перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (пункт 10.1);

під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (пункт 12.1);

залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203544 від 23.12.2024, складений о 20:08 та підписаний ОСОБА_1 ; схему місця ДТП, підписану ОСОБА_1 та власником паркану ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 23.12.2024 (у яких він визнає, що 23.12.2024 керував DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , в селі Мала Солтанівка та під час здійснення маневру, а саме зміни напрямку руху ліворуч, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на прибудинковий паркан за адресою: село Мала Солтанівка, вул. Київська, 52 та пошкодив дві секції паркану).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстав ставити під сумнів їх достовірність немає, тому суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною на підставі досліджених доказів та кваліфікує його дії за статтею 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, суть та обставин якого викладені у протоколі від 23.12.2024 серії ЕПР1 № 203549, суд зазначає таке.

Підпункт "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія у разі причетності до ДТП негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: фактичними відомостями, викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 203549 від 23.12.2024, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 (власниці паркану) та ОСОБА_1 від 23.12.2024 (у яких він визнає свою причетність до ДТП, а саме наїзду на паркан, та зазначає, що через те, що він злякався, що здійснив ДТП, прийняв рішення та поїхав до власника автомобіля, яким керував, та залишив його на території помешкання, на місце ДТП повернувся пішки для вирішення проблеми, але на місце ДТП вже прибула поліція).

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення пункту 2.10 Правил дорожнього руху місця ДТП, до якої він причетний.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, суть та обставин якого викладені у протоколі від 23.12.2024 серії ЕПР1 № 203537, суд зазначає таке.

Адміністративним правопорушенням за частиною третьою статті 130 КУпАП (за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 ) визнаються дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Диспозицією частини першої статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної диспозиції вбачається, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наведені нормативні акти, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у відмові 23 грудня 2024 року від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується такими доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203537 від 23.12.2024, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, а також у найближчому медичному закладі;

матеріалами відеозапису з бодікамери поліцейського 859438, зокрема, у файлі "export-h2lm5", зафіксовано факти з`ясування у водія факту вживання ним алкогольних напоїв до вчинення ДТП (а не після ДТП) (20:03:50 хв); відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки або в медичному закладі та з`ясування причини такої відмови (з 20:05:20 до 20:07:50 хв), зокрема, водій відповів, що не бачить сенсу в цьому, бо він визнає, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому поліцейським зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також факт відмови від проходження такого огляду;

направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я (КНП "Васильківська БЛІЛ") на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції від 23.12.2024., яке не реалізовано через відмову ОСОБА_1 ;

рапортом щодо надходження повідомлення на службу 102 про ДТП;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.12.2024, в яких він зазначив, що відмовився від огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп`яніння "через те, що не бачу сенсу, оскільки я визнаю свій стан алкогольного сп`яніння та визнаю свою провину".

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_1 за частиною третьою статті 130 КУпАП, суд зауважує таке.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за частиною третьою статті 130 КУпАП є вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.

В якості підтвердження кваліфікації дій ОСОБА_1 за частиною третьою статті 130 КУпАП до адміністративних матеріалів додано постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023 у справі № 362/1985/23, якою ОСОБА_1 було визнано винним за частиною другою статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки (з урахуванням невідбутої частини стягнення за постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2022).

Ураховуючи, що з часу ухвалення зазначеної постанови (тобто з 18.08.2023) до моменту вчинення ОСОБА_1 нового правопорушення, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду в даній справі (тобто до 23.12.2024), пройшло більше одного року, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, однак в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого частиною першою вказаної статті.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, за якою з огляду на профілактичну та каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09 червня 2011 року), суд дійшов висновку про можливість розгляду питання зміни правової кваліфікації правопорушення за аналогією закону, а саме в порядку, передбаченому статтею 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Суд бере до уваги, що в силу частини третьої статті 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У зв`язку з наведеним дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з частини третьої на частину першу статті 130 КУпАП, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи положення статей 251, 252 КУпАП, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло три окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одним складом суду одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 362/187/25 (провадження № 3/362/321/25), № 362/188/25 (провадження № 3/362/322/25), № 362/189/25 (провадження № 3/362/323/25), присвоївши їм спільний № 362/187/25 (провадження № 3/362/321/25), і накладати стягнення з дотриманням вимог частини другої статті 36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами статті 36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з частиною третьою статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023, яка набрала законної сили 29.08.2023, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП (із приєднанням невідбутої частини стягнення за попереднім судовим рішенням), і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне на підставі частини третьої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023.

При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень частини другої статті 299, частини другої статті 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 9, 23, 30, 33, 36, 38, 40-1, 122-4, 124, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/187/25 (провадження № 3/362/321/25), № 362/188/25 (провадження № 3/362/322/25), № 362/189/25 (провадження № 3/362/323/25) стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 та частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти об`єднаній справі № 362/187/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини третьої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою, приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023, та остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.

Штраф, накладений за вчинення адміністративних правопорушень, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан