Провадження №3/751/440/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

при секретарях Бобровник Н.В., Соколовського В.В.,

з участю представника Чернігівської митниці Назарчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за поданням Чернігівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Туркменістану, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Встановив:

03 грудня 2025 року Чернігівська митниця звернулася до суду з поданням про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки Туркменістану ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0087/10200/24 від 26 листопада 2024 року, 10.07.2024 на адресу Чернігівської митниці від Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції надійшов лист Вх. Чернігівської митниці № 5556/8.5/7.11-3 від 10.07.2024, відповідно до якого патрульна поліція повідомляє, що 08.06.2024 року за адресою: Харківська обл., м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 49 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки AUDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб марки «AUDI A6», з номером кузова НОМЕР_2 , з д.н.з. НОМЕР_3 ввезено на митну територію України 20.04.2021 в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» громадянкою Туркменістану ОСОБА_1 через пункт пропуску «Нові Яриловичі - Нова Гута» Північної митниці.

Як зазначає митний орган, відповідно до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України громадянка Туркменістану ОСОБА_1 зобов`язана була вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до одного року, а саме до 20.04.2022.

Станом на 26.11.2024, за даними митного органу, зазначений транспортний засіб, за відомостями митного органу, за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений.

Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, або звернень згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» модуль «Заяви підприємств та осіб», до митних органів від громадянки Туркменістану ОСОБА_1 не надходило.

Згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор», відносно громадянки Туркменістану ОСОБА_1 за порушення терміну тимчасового ввезення вищевказаного транспортного засобу протокол про порушення митних правил не складався.

Згідно із службовою запискою управління контролю та адміністрування митних платежів від 15.11.2024 № 15/15-01/4569 вартість транспортного засобу «AUDI A6», з номером кузова НОМЕР_2 , з д.н.з. НОМЕР_3 становить 1 678,54 EUR, що згідно з курсом НБУ станом на 26.11.2024 становить 72 971,67 грн.

За наведених обставин, Чернігівська митниця дійшла висновку, що громадянкою Туркменістану ОСОБА_1 перевищено встановлений строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «AUDI A6», з номером кузова НОМЕР_2 , з д.н.з. НОМЕР_3 більше ніж на тридцять діб.

За позицією митного органу, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

У судовому засіданні представник Чернігівської митниці подання підтримала, просила притягнути до відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України ОСОБА_1 та застосувати до неї стягнення у межах санкції ч. 6 ст. 481 МК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи повідомлялася неодноразово шляхом направлення кореспонденції на вказану в адміністративному протоколі адресу. Інших відомостей про поштові адреси, електронні адреси, номери телефонів тощо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суду надано не було. Суд неодноразово відкладав розгляд справи для того, щоб забезпечити право ОСОБА_1 на захист та не порушувати її інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 498 МК України. Крім того, виклик ОСОБА_1 в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через вебсайт Новозаводського районного суду міста Чернігова).

За таких обставин, та беручи до уваги факт ужиття всіх доступних суду заходів до виклику особи в судове засідання, відсутність заперечень представника митного органу щодо розгляду справи за відсутності особи, а також з огляду на вимоги національного законодавства України та практики ЄСПЛ щодо забезпечення розумного строку розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши представника Чернігівської митниці Державної митної служби, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України настає у разі перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно зі ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 6 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передбачене частиною 6 статті 481 Митного кодексу України правопорушення з суб`єктивної сторони характеризується наявністю вини особи у формі умислу. За наведених обставин, для притягнення до адміністративної відповідальності не достатньо встановити лише сам по собі факт не вивезення транспортного засобу у визначені законом строки, але й потрібно встановити наявність вини особи у порушенні цих строків.

Дослідивши надані митним органом докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, суд вважає, що ці докази не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положення статей 59 та 62 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою ЄСПЛ, провадження у справах про адміністративне правопорушення, з огляду на каральну мету стягнення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011).

Крім того, тяжкість майнових стягнень (штраф у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскація транспортного засобу), які можуть бути застосовані до особи згідно санкції частини 6 статті 481 Митного кодексу України, вказує на те, що провадження у справі про таке адміністративне правопорушення за рівнем гарантій прав особи у контексті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 (ЄКПЛ), прирівнюється до кримінального провадження.

У частині 3 статті 6 ЄКПЛ вказані права кожного обвинуваченого, зокрема:

- бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

- мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника;

- допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення (тобто - можливість представлення доказів своєї невинуватості в умовах, рівних з умовами обвинувачення).

Частиною 1 ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно до ч. 2 даної статті протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Правова природа протоколу у справі про адміністративне правопорушення аналізувалася Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.01.2025 у справі №335/6977/22, за змістом якої на уповноважену особу органу влади під час оформлення адміністративних матеріалів покладено обов`язок зафіксувати всі обставини скоєння правопорушення з визначенням особи, яка за встановленими обставинами та з високим ступенем вірогідності вчинила адміністративне правопорушення, скласти стосовно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та надіслати його до суду (п. 53). Протокол про адміністративне правопорушення, який є офіційним процесуальним документом, складається уповноваженою особою у встановленій формі і повинен містити відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення (п. 58).

Отже, протокол у справі про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, складеним уповноваженою особою компетентного органу, який фіксує зокрема такі відомості, як юридична кваліфікація інкримінованого особі адміністративного правопорушення, попередньо встановлені обставини правопорушення, що інкримінується особі. Також протокол у справі про адміністративне правопорушення містить зокрема такі відомості, як інформація про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також про місце та орган, що розглядатиме справу про адміністративне правопорушення.

Не менш важливим є надання можливості особі надати власні пояснення до адміністративного протоколу та роз`яснення особі можливості припинення провадження у справі шляхом компромісу (ч. 4 та 5 ст. 494 МК України).

У постанові від 27 травня 2021 року у справі №824/1164/18-а Верховний Суд зазначив, що з системного аналізу правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що реалізація особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, гарантованого їй права на захист не є практично можливою у тому випадку, якщо протокол у справі про адміністративне правопорушення не був доведений особі у встановленому законом порядку. Адже в такому випадку особа не отримує своєчасно відомості про суть правопорушення, яке їй інкримінується, наявні процесуальні права, орган, що розглядатиме її справу та не має можливості навести власні письмові пояснення із викладенням своєї позиції щодо інкримінованого порушення.

В окремих випадках закон встановлює презумпцію вручення особі протоколу, зокрема в тому випадку, якщо компетентним органом було доведено, що він належно вжив усіх передбачених законом заходів щодо вручення (доведення) особі протоколу, однак такий протокол не було доведено до особи саме з її вини (зокрема у випадку повідомлення неправдивих даних або в вразі ухилення від отримання кореспонденції).

Однак у межах даної справи відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 було вручено протокол у справі про порушення митних правил, з урахуванням такого.

Відповідно до частини 9 та 10 статті 494 МК України, якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Так, протокол про порушення митних правил №0087/10200/24 стосовно ОСОБА_1 складений митним органом 26.11.2024 та його примірник направлений ОСОБА_1 28.11.2024 за відомою митному органу адресою: 746100, Туркменістан, м. Лебап, вул. Сарлі, буд. 17.

Надалі 03.12.2024 Чернігівська митниця звернулася до суду з поданням про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку Туркменістану ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України.

Однак доказів вручення рекомендованого поштового відправлення із відповідним протоколом матеріали справи не містять.

З роздруківки інформації з офіційного сайту ДП «Укрпошта», який в судовому засіданні 24.12.2024 було вручено представником митного органу щодо відправлення примірника протоколу, а також з наданих у подальшому аналогічних за змістом роздруківок трекінгів ДП «Укрпошта (а.с. 27, 37, 41, 55) вбачається, що станом на час розгляду даної справи примірник протоколу не надходив на адресу проживання ОСОБА_1 , і останньою інформацією є відомості про перебування поштового відправлення 19.12.2024 у сортувальному центрі.

Отже, Чернігівською митницею не надано відомостей про фактичне вручення/отримання громадянкою Туркменістану ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил №0087/10200/24 від 26.11.2024, або про відсутність останньої за відомою адресою, а так само про повідомлення нею недостовірної адреси проживання.

При цьому, суд відхиляє посилання представника митного органу на положення частини 10 статті 494 МК України, згідно якої законом презюмується факт вручення протоколу у тому разі, якщо: а) особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою; б) місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

З наявних у протоколі відомостей не вбачається факту настання жодного із зазначених у частині 10 статті 494 МК України фактів, а сам по собі факт відправки листа на певну адресу та факт перебування листа в розпорядженні підприємства зв`язку не є тотожним факту відсутності особи у місці проживання, або факту повідомлення особою недостовірної адреси.

Такий висновок суду повністю узгоджується із приписами пункту 23 Правил надання поштового зв`язку, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, згідно із яким поштове відправлення належить відправнику до моменту вручення його адресату, якщо воно не вилучено відповідно до законодавства.

За таких умов, у період обробки поштового відправлення поштовою організацією таке відправлення не може вважатися таким, що було вручено та перейшло у власність отримувача, а так само і не може презюмуватися врученим, оскільки це не передбачено нормами законодавства, зокрема Митного кодексу України, та суперечить визначеному законодавством моменту переходу права власності на поштове відправлення.

Суд відзначає, що сам по собі факт перебування рекомендованого поштового відправлення в обробці поштової організації не свідчить про факт доставлення поштового відправлення особі, оскільки відправлення може бути втраченим з огляду на некоректну роботу поштових організацій, або бути не доставленим адресату з огляду на певні форс мажорні обставини тощо.

Суд не виключає, що відсутність подальших відомостей про рух поштового відправлення може бути пов`язана із некоректною роботою поштових організацій, або із іншими подібними обставинами. Однак, некоректна робота поштових організацій не свідчить про вину саме ОСОБА_1 у неотриманні поштової кореспонденції.

За таких обставин суд доходить висновку, що визначену статтею 494 Митного кодексу України процедуру вручення протоколу особі дотримано не було.

Окремо суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 мала можливість надати митному органу пояснення щодо інкримінованих обставин, адже відомості про вручення протоколу або про окремий виклик особи до митного органу для надання пояснень у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з цим постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.12.2024 матеріали справи повертались до Чернігівської митниці для проведення додаткової перевірки.

Проте після додаткової перевірки представником митниці також надано роздруківку інформації з офіційного сайту ДП «Укрпошта», згідно з якою останньою інформацією про відправлення примірника протоколу є відомості про перебування поштового відправлення 19.12.2024 у сортувальному центрі в Туркменістані.

З`ясувати обставини справи, зокрема й суб`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 про складений стосовно неї протокол та за відсутності належної можливості останньої реалізувати свої процесуальні права - неможливо.

Зокрема, перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, може бути пов`язано з аварією, дією обставин непереборної сили або протиправними діями третіх осіб, що в силу ч. 1 ст. 460 МК України не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Однак без належного доведення особі протоколу у справі про інкриміноване їй правопорушення неможливо виконати завдання провадження у справі про порушення митних правил, а саме: всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини даної справи, у тому числі й можливі причини не вивезення транспортного засобу «AUDI A6», з номером кузова НОМЕР_2 , з д.н.з. НОМЕР_3 в термін до 20.04.2022.

Таким чином, суд доходить висновку, що в межах даної справи відбулося недотримання визначеної законом процедури притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил, і не було забезпечено право особи на захист у розумінні статті 6 ЄКПЛ, і такі недоліки не можуть бути усунені в процесі судового розгляду справи.

Отже, відсутні правові підстави для висновку про винуватість громадянки Туркменістану ОСОБА_1 у інкримінованому їй порушенні ч. 6 ст. 481 МК України.

Отже, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, які з дотриманням критерію «поза розумним сумнівом» вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 інкримінованого їй порушення, у тому числі наявності умислу на порушення вимог митного контролю, а саме на прямий умисел останньої, який був би спрямований на не вивезення транспортного засобу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях громадянки Туркменістану ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 247, 265, 283-285, 287, 289, 290 КУпАП, ст.ст. 103, 380, 481, 491, 511, 527-529 МК України, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Туркменістану, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, або митним органом до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови суду складено 21.03.2025.

Суддя: А.О. Діденко