Справа № 515/43/25
Провадження № 3/515/186/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Бролінського Романа Олександровича,

ВСТАНОВИВ:

До Татарбунарського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП; протокол серії ЕПР1 № 211888 від 03 січня 2025 року, складений з посиланням на порушення пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до зазначеного протоколу, 03 січня 2025 року об 11:40 год водій ОСОБА_1 на вул. Центральній 12, у м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району, Одеської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 проводився о 11:45 год за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820». За наслідками проведеного огляду встановлено наявність стану алкогольного сп`яніння, що становить 0,31 проміле.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано:

?лазерний компакт диск з записами нагрудних камер працівників патрульної поліції;

?роздруківку з пристрою «Drager» тест № 408;

?акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

?направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

?письмові пояснення ОСОБА_1 ,

?рапорт інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 03 січня 2025 року.

29 січня 2025 року справу було відкладено у зв`язку зі вступом у справу захисника ОСОБА_1 адвоката Бролінського Р. О. та необхідності останньому ознайомитись із матеріалами справи.

Справу відкладено на 12 лютого 2025 року.

У судовому засіданні 12 лютого 2025 року під час дослідження матеріалів справи було виявлено, що долучений лазерний компакт диск з фіксуванням скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є технічно не справний, про що складено відповідний акт.

Листом від 12 лютого 2025 року начальника ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повідомлено про вказані обставини, який 17 лютого 2025 року направив на адресу суду 2 лазерні компакт диски з фіксуванням скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Під час розгляду справи адвоката Бролінський Р. О. надав усні пояснення та пояснив, що ОСОБА_1 не вживає алкогольні напої у зв`язку зі станом свого здоров`я, про що надав виписку із медичної карти амбулаторного хворого (діагноз стенокардія, гіпертонія, остеоартроз). Також пояснив, ОСОБА_1 за рекомендацією лікаря постійно приймає: «Шіедська гіркота Др. Тайса», «Розувастин», «Адвокард», «Трифас», «Клопідогрел», «Ко-амлеса», «Пумпан», «Симвастин», про що останній повідомив поліцейських, які складали протокол відносно нього.

ОСОБА_2 також звернув увагу на те, що з наданих відеозаписів не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право на отримання правничої допомоги, не роз`яснили положення статті 63 Конституції України та не роз`яснили наслідки відмови від повторного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Разом з цим, адвокат Бролінський Р. О. надав до суду позитивну характеристику ОСОБА_1 за підписом міського голови Кілійської міської ради.

Посилаючись на недоведеність факту керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння (матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), недоведеність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, порушення права останнього на отримання правничої допомоги та формальний розгляд справи і складення протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши фактичні обставини за наслідками дослідження матеріалів справи, заслухавши пояснення захисника, показання свідків, переглянувши в залі судового засідання на робочому комп`ютері відеозаписи з нагрудної камери співробітників поліції, керуючись завданнями КУпАП за статтею 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за статтею 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за частиною 1 статті 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за статтею 247 КУпАП, суд вважає наявними підстави для закриття провадження у цій справі в порядку пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У пункті 1-9 розділу ІІІ нструкції № 1452/375 зазначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З урахуванням положень зазначеної Інструкції № 1452/735, а також положень статті 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводиться на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних приладів, а задля забезпечення достовірності результатів огляду - у разі незгоди водія з результатами огляду, співробітники поліції зобов`язані забезпечити доставку такого водія до найближчого закладу охорони здоров`я для здійснення його огляду лікарем наркологом.

У пункті 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Для звинувачення особи у вчиненні правопорушення, визначеного статтею частиною першою статті130 КУпАП необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом, а вже потім факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

З досліджених відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається наступне.

Суду надано два диски, де знаходяться сім відео-файлів:

?VID39_0000;

?VID05_0001;

?VID14_0002;

?VID15_0003;

?VID16_0004;

?VID16_0005;

?VID16_0006.

Відео-файли: VID39_0000 та VID05_0001, на яких зафіксовано зупинку транспортного засобу марки «Ваз», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Водій вказаного транспортного засобу не є ОСОБА_1 , а інша стороння особа.

Решта відео-файлів стосуються ОСОБА_1 , зокрема на відео-файлі VID14_0002 (перше відео відносно ОСОБА_1 ) зафіксовано, що останньому пропонується, дослівно: «продышите прибор?» на, що ОСОБА_1 погодився, решта відеозаписів стосується складення протоколу.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової доведення факту керування транспортним засобом.

Технічні записи працівників поліції, не містять ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані факту зупинки вказаного транспортного засобу.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наданих суду відеозаписів вбачається, що у ОСОБА_1 абсолютно відсутні зовнішні ознаки сп`яніння.

Суд приймає до уваги факт лікування ОСОБА_1 та те, що він постійно приймає велику кількість медичних препаратів, зокрема «Шведська гіркота Др. Тайса» та «Пумпан», які у своєму складі мають етанол, однак з наданих суду інструкцій цих препаратів протипоказань для водіїв не вбачається.

Суд зауважує, що без видимих ознак сп`яніння результати тесту не можуть бути достатнім доказом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

КУпАП, а також Інструкція №1452/735 передбачають, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Так, працівниками поліції до матеріалів долучено відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських, які досліджені судом, на яких не вбачається, що працівниками поліції було зафіксовано факт керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння та підстави зупинки транспортного засобу, а отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З огляду на встановлені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є безпідставним через відсутність складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доречними є заперечення сторони захисту у тій частини, що протокол складений з порушення Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1206, в частині початку виконання службових обов`язків по документуванню інкримінованого правопорушення, тобто не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, якій інкримінується правопорушення.

Крім того, згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, адвоката.

Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У випадку, якщо інспектором патрульної поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, і водієві відмовлено у можливості скористатись послугами фахівця в галузі права та/або адвоката інспектор патрульної поліції порушує його права і відповідно порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі № 640/16220/16-а.

У справі, яка є предметом розгляду, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, працівником патрульної поліції не вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги (не роз`яснено таке право та наслідки відмови).

Разом з цим слушними є доводи захисника про відсутність факту роз`яснення ОСОБА_1 працівником поліції положень 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (на відеозаписах таких обставин не встановлено).

Крім того, не було роз`яснено працівниками поліції, які достеменно знали про факт приймання ОСОБА_1 багатьох лікарських препаратів, й наслідки відмови від повторного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до статті 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У пункті 1 частини 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до статті 1КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із статтею 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) частина 1 статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з посиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи викладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідатиме засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за статтею 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за частиною 1 статті 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за статтею 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень сторони захисту, суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 23, 130, 247, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. І. Олійник