П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 Справа №607/27728/24 Провадження №3/607/486/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №198813 від 17.12.2024, ОСОБА_1 17.12.2024 о 18 год. 08 хв. в с. Малий Ходачків по вул. Незалежності, Великобірківської ТГ керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер № 6820 водій відмовився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі останній також відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Карапетян Е.Т. в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає. Вказав, що в порушення вимог адміністративного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався у його відсутності, що є порушенням його прав, зокрема позбавило його права надати пояснення у справі та отримати копію протоколу. Крім цього, матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б доводили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Також, працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його права.

Із вказаних підстав захисник просить закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд вважає, що його вина доводиться матеріалами адміністративної справи виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №198813 від 17.12.2024; постановою серії ЕНА №3680075 від 17.12.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2024, матеріалами відеофіксації, які містяться на оптичному диску.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Наведені захисником заперечення на підставі яких він просить закрити провадження у справі судом до уваги не беруться, оскільки як вбачається із долучених до матеріалів адміністративної справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 , який 17.12.2024 о 18 год. 08 хв. в с. Малий Ходачків по вул. Незалежності, Великобірківської ТГ керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено причини зупинки та повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці.

Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або ж у найближчому медичному закладі. На неодноразові пропозиції працівника поліції, водій ОСОБА_1 не вчинив жодних дій спрямованих на проходження такого огляду, всіляко ухилявся від нього, а в подальшому, без дозволу працівників поліції, залишив місце зупинки транспортного, зокрема здійснив втечу.

Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 самовільно, без дозволу працівників поліції, залишив місце зупинки транспортного засобу (яким є місце вчинення адміністративного правопорушення), а тому судом не беруться до уваги посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутності ОСОБА_1 , якому не роз`яснювались права та не була надана можливість надати пояснення у справі.

Із наведених підстав суд не бере до уваги подані захисником заперечення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на недобросовісну поведінку водія ОСОБА_1 , який здійснив втечу із місця зупинки транспортного засобу, а тому останній не вправі посилатись на порушення його прав, оскільки працівниками поліції була надана можливість їх реалізації.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідност. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич