Справа № 638/2084/25
Провадження № 3/638/1373/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

05 лютого 2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230554 від 26.01.2025, водій ОСОБА_1 26.01.2025 о 03:35 год. у м. Харкові по проїзду Рогатинському, 4, керував транспортним засобом Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_2 , під час комендантської години, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ». Водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо протоколу, в яких зазначив, що з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, не згоден в повному обсязі, свою вину у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України категорично заперечував з наступних підстав. По-перше, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, як і не мав ознак алкогольного сп`яніння. З цього приводу зазначив, що є військовослужбовцем, постійно виконує бойові завдання, а тому алкоголь не вживає взагалі. Незадовго до зупинки автомобіля перебував на бойовому завданні, на підтвердження чого надав відповідну довідку. В ніч з 25 на 26 січня 2025 року, після виконання бойового завдання, рухався на автомобілі в м. Харкові, на момент зупинки автомобіля був абсолютно тверезий, жодних ознак сп`яніння не мав. Дещо млява мова була зумовлена втомою, пов`язаною з проходженням військової служби та виконанням бойового завдання з виконанням бойового завдання, пізнім часом, але не ознакою алкогольного сп`яніння. Порушення координації рухів у нього взагалі не було. Причина зазначення такої ознаки як «запах алкоголю з порожнини рота» йому невідома. Вважає, що ця ознака не є повністю суб`єктивною, оскільки залежить від уявлення та сприйняття реальності інспектором ОСОБА_2 , яка могла сприйняти запах омивача для скла, який містить у складі спирт, як запах алкоголю. По-друге, відмова від проходження огляду була зумовлена не умисним порушенням п. 2.5 ПДР України, а порушенням поліцейськими процедури огляду на стан сп`яніння, а саме недотриманням вимог ст. 266-1 КУпАП. Так, ОСОБА_1 зазначив, що є військовослужбовцем, керував транспортним засобом, який належить військовій частині, тобто є власністю держави. За таких обставин вважає, що був позбавлений об`єктивної можливості виконати вимогу поліцейської щодо залишення автомобіля на проїжджій частині та поїздки на автомобілі поліцейських до закладу охорони здоров`я, оскільки у такому разі безумовно порушив би п. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який зобов`язує військовослужбовців, серед іншого, берегти державне майно. Наголошує на тому, що з огляду на нічний час доби, відносно невелику відстань до лінії бойового зіткнення, що не виключає можливість застосування бойових БПЛА ворогу по об`єктах Сил оборони у м. Харкові, одним з яких є автомобіль ЗС України, а також протизаконну діяльність агентів ворога в тилу (в тому числі спрямовану на знищення техніки ЗС України), не мав права залишати ввірене мені майно автомобіль на дорозі, оскільки у такому випадку вчинив би адміністративне правопорушення недбале ставлення до обов`язків військової служби в умовах воєнного стану. Щоб не допустити негативних наслідків від направлення його до закладу охорони здоров`я, працівник поліції повинна була викликати представника ВСП, який би прийняв автомобіль та забезпечив би його охорону, однак, жоден з членів екіпажів патрульної поліції цього не зробив. Зазначив, що пройшов би огляд в закладі охорони здоров`я, якби інспектор Герасименко О.І. врахувала фактичні обставини справи, виконала вимоги ст. 266-1 КУпАП та викликала представника ВСП, щоб створити умови для передачі ввіреного автомобіля представнику ВСП для забезпечення його схоронності. По-третє, долучений до протоколу відеозапис не відповідає критеріям достовірності та достатності, у зв`язку з чим не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки зафіксовані на ньому відомості лише епізодично відображають процедуру огляду його на стан сп`яніння, тоді як поза об`єктивом бодікамери залишилися важливі обставини, які підлягають доказуванню у цій справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у зв`язку з проходженням військової служби та залученням до виконання бойових завдань просив справу розглянути за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230554 від 26 січня 2025 року долучено наступні докази: відеозапис зі стаціонарного відеореєстратора, відеозапис з нагрудного портативного відеореєстратора 470435, 476118; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 26 січня 2025 року; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 січня 2025 року; рапорт інспектора УПП в Харківській області Ольги Герасименко.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З долученого до протоколу відеозапису правопорушення вбачається, що працівниками поліції в нічний час доби зупинено автомобіль Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

З відеозапису не вбачаєтьсяу ОСОБА_1 наявна така ознака алкогольного сп`яніння, як саме порушення координації рухів, оскільки на відеозапису відображено, що він сидить за кермом автомобіля, його рухи чіткі та повністю ним контрольовані. Жодних неприродних похитувань та неконтрольованих (нечітких) рухів, які притаманні особам у стані алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_1 немає.

Також у ОСОБА_1 не вбачається такої ознаки, як порушення мови. Його мова періодично дещо млява, проте, на переконання суду, це зумовлено сукупністю таких факторів, як проходженням військової служби, виконанням бойового завдання та пізнім часом доби (03:35 год.), проте не перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що є військовослужбовцем, повертається до міста Харкова разом з побратимом після виконання бойового завдання, що свідчить про його втому. При цьому, мовлення ОСОБА_1 абсолютно зв`язне, логічне, послідовне, відповідає обстановці; на запитання поліцейських він відповідає чітко, свої пояснення поліцейським викладає змістовно та аргументовано. Враховуючи викладені обставини, а саме час доби та об`єктивні обставини, пов`язані з виконанням бойового завдання безпосередньо перед зупинкою автомобіля, суд приходить до висновку, що зазначена у протоколі ознака сп`яніння (порушення мови) не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. Пояснення ОСОБА_1 про виконання бойового завдання підтверджуються копією Довідки командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 з 25.01.2025 до 27.01.2025 перебував на бойовому завданні.

Надаючи оцінку наявності такої ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, суд зазначає, що ця ознака не може бути підтверджена жодним доказом, окрім як пояснення свідків, яких залучено не було. Оскільки ця ознака не може бути підтверджена або спростована жодним із доказів у справі, тому вона є повністю суб`єктивною та залежить від уявлення та сприйняття реальності інспектором ОСОБА_2 , у зв`язку з чим її існування піддається розумному сумніву. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем на військовій службі в умовах воєнного стану, під час спілкування з поліцейськими чітко та аргументовано заперечував як факт перебування у стані сп`яніння, так і наявність будь-яких ознак сп`яніння, беручи до увагу підтверджену відеозаписом відсутність у нього будь-яких інших ознак алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), суд приходить до висновку, що зазначена у протоколі ознака «запах алкоголю з порожнини рота» не підтверджена жодним доказом, тому в силу презумпції невинуватості вважається недоведеною.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, відтак вимога поліцейської Герасименко О.І. щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не була законною, враховуючи відсутність підстав для направлення водія на огляд, тому не зобов`язувала водія ОСОБА_1 її виконувати.

Також судом враховано, що долучений до протоколу відеозапис не повною мірою відповідає критеріям достовірності та достатності. Так, відеозапис хоча формально і є безперервним, проте зафіксовані на ньому відомості лише епізодично відображають процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Поза об`єктивом бодікамери залишилися важливі обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, зокрема, на відеозапису не зафіксовано коли та за яких обставин інспектор Герасименко О.І. виявила та встановила у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння. Замість цього, на відеозапису зафіксовано величезний обсяг обставин, які не мають жодного відношення до справи (спілкування члену екіпажу «102» з пасажиром автомобіля). Враховуючи, що обставини, які стосуються предмету доказування у справі (факт керування, наявність ознак сп`яніння, відмова від проходження огляду тощо) зафіксовані лише фрагментарно, епізодично, та не відображають повноту, об`єктивну фіксацію обставин вчинення правопорушення, дотримання процедури огляду та направлення водія на огляд, суд критично ставиться до цього доказу. Крім того, суд враховує, що з невідомих причин відеозапис з бодікамери поліцейської Герасименко О.І., на якому повно та всебічно зафіксовано події, відображені у протоколі, до протоколу не долучено, що ставить під обґрунтований сумнів, як наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, так і дотримання інспектором вимог закону та підзаконних НПА щодо виявлення ознак сп`яніння, направлення на огляд та дотримання процедури огляду в цілому.

Окрім того, судом враховано, що інспектором патрульної поліції не повною мірою дотримано вимоги закону щодо процедури направлення водія на огляд з метою визначення стану сп`яніння, з огляду на таке.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 правомірно, реалізуючи своє право, заперечував щодо проходження огляду з метою визнання стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest. Отримавши відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, будучи обізнаним з тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а автомобіль, на якому він рухається є майном військової частини, тобто державним майном, працівник поліції була зобов`язана керуватися положеннями ст. 266-1 КУпАП, яка регулює порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, які виконують обов`язки військової служби. Судом встановлено, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, що підтверджується відповідною довідкою, долученою до пояснень. Про перебування ОСОБА_1 на військовій службі та виконання ним бойових завдань було ним повідомлено також інспектору патрульної поліції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, виконував обов`язки військової служби та перебував на вулиці, тому його огляд та направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, могли бути здійснені виключно уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України особою, а тому складені працівником патрульної поліції Акт огляду та Направлення на огляд є недопустимими доказами, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про фактичну неможливість виконати вимогу інспектора УПП без залучення представника ВСП, з огляду на таке. Судом встановлено, що автомобіль, на якому рухався ОСОБА_1 , є майном військової частини, власністю держави. Пункт 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язує ОСОБА_1 , як військовослужбовця, берегти державне майно. З відеозапису вбачається, що працівники поліції наполягали на тому, щоб ОСОБА_1 залишив автомобіль на дорозі та проїхав разом з ними до закладу охорони здоров`я. Таким чином, внаслідок незалученням поліцейськими представників ВСП, які би прийняли у ОСОБА_1 автомобіль та забезпечили його охорону, ОСОБА_1 , діючи з дотриманням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тим більше в умовах воєнного стану, був позбавлений об`єктивної можливості виконати таку вимогу поліцейської, оскільки в такому разі вчинив би інше адміністративне правопорушення, а саме ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення до військової служби в умовах воєнного стану.

За таких обставин, а також враховуючи нічний час доби, відносно невелику відстань лінії бойового зіткнення до м. Харкова, що не виключає можливість застосування бойових БПЛА ворогу по об`єктах Сил оборони у місті (одним з яких є автомобіль ЗС України), протизаконну діяльність агентів ворога в тилу (в тому числі спрямовану на знищення техніки ЗС України), діючи в інтересах військової служби та державних інтересів в умовах воєнного стану, ОСОБА_1 правомірно відмовився залишати без нагляду та охорони ввірене йому державне майно, яке є військовою ціллю для ворога. При цьому, така ситуація склалася не внаслідок недобросовісних дій ОСОБА_1 , а внаслідок недотримання патрульними поліцейськими вимог ст. 266-1 КУпАП, яка зобов`язувала їх залучити представника ВСП у ситуації, що склалася, а не створювати штучно умовим та підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на фактичні обставини справи (відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, незаконну вимогу пройти огляд, незалучення представника ВСП), а також ситуацію, що склалася в Україні (воєнний стан, перебування міста Харкова у зоні можливих бойових дій, високу ймовірність знищення чи пошкодження майна у разі залишення його без охорони), ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, який виконує бойові завдання зі стримування та відсічі збройної агресії РФ проти України, керуючись вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, правомірно відмовився виконувати незаконну вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, які склалися на той час.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а саме відсутність у ОСОБА_1 26.01.2025 о 03:35 год. ознак алкогольного сп`яніння, підтверджених належними та допустимими доказами, незаконну вимогу працівника патрульної поліції пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння за відсутності правових підстав для цього, порушення порядку проведення огляду, що виразилося у незалученні представника ВСП для проведення огляду, об`єктивну неможливість виконати вимогу поліцейського у спосіб, висловлений ним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не допустив порушення вимог п. 2.5. ПДР України, відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 278, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка