ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/133/25 Справа № 699/1797/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гречухи В.І. на постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 3.12. 2024 р., якою ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Квітки Корсунь-

Шевченкіського р-ну Черкаської обл. громадянина

України, має середню освіту, одружений, пенсіонер,

проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 10.11.2024 р. о 15:50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «Дельта», без р/номеру, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження освідування у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гречуха В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю події та складу адмінправопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в постанові суду зазначено, що надійшов адмінматеріал стосовно ОСОБА_1 , але згідно супровідного листа ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл., до суду надіслано адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 (а. пр. 1).

Оскаржувана постанова не містить даних про місце скоєння адмінправопорушення, а саме не зазначена вулиця, населений пункт, район де водій керував мопедом, тобто, на думку захисника, суд допустив спрощений підхід до розгляду справи, всебічно не з`ясовані обставини справи.

Розгляд справи відбувся без участі захисника та правопорушника, відомості про сповіщення про розгляд протоколу про адмінправопорушення, вручення копії судового рішення відсутні.

Судом при розгляді справи не враховані наступні обставини: на відео водієві не роз`ясненого його прав; можливість скористатися юридичною допомогою, чим порушено право на захист; натомість працівник поліції повідомив що ОСОБА_1 може відмовитися від огляду, чим фактично останнього було введено в оману і спровоковано вчинення адмінправопорушення, яке кваліфіковано як відмову особи яка керує транспортними засобами від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, як на доказ суд послався на пояснення ОСОБА_1 , який відмовився надавати пояснення щодо себе. Направлення на огляд, бланк пояснення не містять ніякої пізнавальної інформації, а відтак доказової сили не мають, відео не містить безперервної зйомки. Конкретної причини зупинки не зафіксовано, з протоколом правопорушника не ознайомлювали, примірник протоколу ОСОБА_1 не надавався, відеозапис не містить запису про відмову від огляду. Протокол про адмінправопорушення не є самостійним беззаперечним доказом вчинення адмінправопорушення та обставини викладені в протоколі нічим не підтверджені.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи містять формальні дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення від 3.12.2024. датоване 11.12.2024 р. ( а. пр. 15), однак даних про отримання оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, поштова кореспонденція повернута до суду.

13.12.2024 р. захисник Гречуха В.І. звернувся до суду з заявою про отримання копії рішення суду, 19.12.2024 р. отримав зазначену копію та 26.12.2024 р. апеляційну скаргу здано до суду (а. пр. 24). Несвоєчасне надіслання судом копії судового рішення є важливою причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали адмінсправи, заслухавши захисника Гречуху А.І. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, з підстав які в ній вказані, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 10.11.2024 р. о 15:50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «Дельта» без р/номеру із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), проте від проходження освідування у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наявності визначених законом підстав та ознак, поліцейський проводить огляд водія на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Під час апеляційного перегляду встановлено, що порушень закону працівниками поліції при проведенні огляду допущено не було, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою в цій частині.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що при патрулюванні с. Моренці Черкаської обл. поліцейські, на патрульному автомобілі, помітили чоловіка який їхав на мопеді без мотошолома. Поліцейські наздогнали водія, водій намагався втекти на мопеді від поліцейських, але не зміг.

Поліцейський встановив особу водія ОСОБА_1 , який не оспорював факту керування мопедом, але намагався схилити поліцейських до незаконних дій та уникнути відповідальності за вчинені дії. Запідозривши водія у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, поліцейський п`ять раз пропонував водієві пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікарні, але з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозиції працівника поліції відмовився проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і у лікарні.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні ПДР України, а тому, на вимогу працівника поліції, повинен був пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується не лише даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 312506 від 10.11.2024 р. (а. пр. 1), а також відеозаписом долученим до матеріалів справи про адмінправопорушення, з якого вбачається, що обставини, викладені в протоколі про адмінправопорушення, повністю підтверджуються (а. пр. 9).

З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини апеляційний суд визнає як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують факту керування ОСОБА_1 мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння і не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова не містить даних про місце скоєння адмінправопорушення, а тому суд допустив спрощений підхід до розгляду справи, розгляд відбувся без правопорушника, сповіщення про розгляд протоколу про адмінправопорушення, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апеляційної скарги про те, що в супровідному листі ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. до суду надіслано адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 (а. пр. 1), а в постанові зазначено що до суду надійшов адмінматеріал стосовно ОСОБА_3 хоча і є слушними, але жодним чином не є підставою для скасування вірного судового рішення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевий суд повно та всебічно дослідив матеріали справи.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б мали наслідком скасування чи зміну постанови допущено не було.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог ст. 254 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про невручення протоколу про адмінправопорушення особі відносно якої складено адмінпротокол є непереконливими, тому що в самому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу.

Також, апеляційний суд вважає, що доводи апеляції про наявність в матеріалах справи неповного відеозапису є необґрунтованими, обов`язок безперервного запису покладається на поліцейських відповідними нормативними актами тільки під час вчинення процесуальних дій. Закон не вимагає від уповноважених осіб долучення до матеріалів справи повного відеозапису, поліцейські мають право на власний розсуд визначати необхідний обсяг доказів достатній для розгляду справи в суді.

Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Гречусі В.І. строк на оскарження постанови Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 3.12.2024 р.

Постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 3.12.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника Гречухи В.І. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.