Справа № 504/78/25
Номер провадження 3/504/248/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 видане центром 5147 19.11.2024, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_2 не з`явився.

В судовому засіданні, захисник Полянчук В.Б. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання аргументоване помилковістю результатів висновку огляду ОСОБА_2 , оскільки відповідно до проведеного клінічного моніторингу якості та результатів медичного огляду клініко-анамнестичних даних обстежуваної особи проведеного ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ», вбачається, що в акті огляду немає клінічної картини сп`яніння від канабіоїдів. Також, захисник вважає, що висновок огляду є недопустимим доказом, оскільки він складений через 7 днів після проведення огляду, а ОСОБА_2 з таким висновком не ознайомлено. Більше того, має місце порушення процедури огляду особи, оскільки лікарем не встановлено клінічну картину передбачену Інструкцією, та занесено до акту огляду недостовірні відомості. Захисник наголошує, що відсутній сертифікат проведеного експрес тесту, а також відсутній повний відео запис події, порушено порядок складення протоколу, ОСОБА_2 не роз`яснено права та не надано можливості надавати свої пояснення, копію протоколу йому не вручено.

Судом встановлено, що 09.12.2024 о 17:10 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, М14, 21 км +700м ОСОБА_2 керував автомобілем BMW р.н. НОМЕР_3 в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 16.12.2024 серії ЕПР1 №197728;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003658 від 16.12.2024;

-відео записами з ПВР;

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у клопотанні суд зазначає про таке.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003658 від 16.12.2024, згідно якого станом на момент події ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння канабіноїдами, огляд проведено 09.12.2024 року о 18 год. 15 хв. Вказаний висновок підписаний ОСОБА_1 та лікарем ОСОБА_3 , скріплений печаткою КНП «ОООМЦПЗ» ООР. Так, до матеріалів справи захисником Полянчуком В.Б., долучено копію акту медичного огляду ОСОБА_1 №003658, згідно якого за результати огляду ОСОБА_1 лікар вказав про наркотичне сп`яніння останнього п. 20 акту. Також, були проведені експрес тест та лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу методом тонкошарової хроматографії і в п. 25 акту вказано заключний діагноз «Наркотичне сп`яніння».

Відповідно до положень розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015, затвердженої наказом № 1452/735 (далі Інструкція): проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п. 9, 10 розділу ІІІ Інструкції). За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (п.п. 22 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновок огляду на стан сп`яніння, щодо ОСОБА_1 лікарем було зроблено на підставі клінічних даних, експрес тесту та лабораторного дослідження, тому доводи захисника, щодо невірності такого висновку суд відхиляє.

Щодо доводів захисника про відсутність клінічних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , то вказане не може бути підставою для закриття провадження, оскільки заключний висновок лікаря про наркотичне сп`яніння останнього ґрунтується в т.ч. і на лабораторних дослідження біологічного матеріалу, з урахуванням клінічної картини, тобто клінічна картина обстежуваної особи є лише частиною огляду.

Не може бути судом врахований і лист ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» від 29.01.2025 року, згідно якого жодної ознаки канабіноїдного сп`яніння в акті огляду ОСОБА_1 не описано, що не є підставою винесення заключного висновку про наркотичне сп`яніння особи, з огляду на таке.

Відповідно до п. 24 Інструкції український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України здійснює клінічний моніторинг якості та результатів медичних оглядів клініко-анамнестичних даних обстежуваної особи та методичний контроль за проведенням оглядів на стан сп`яніння. Таким чином, вказана установа не здійснює ревізію чи рецензію індивідуальних висновків огляду на стан сп`яніння. Здійснення моніторингу якості та результатів медичних оглядів клініко-анамнестичних даних обстежуваної особи та методичного контролю за проведенням оглядів на стан сп`яніння, не може призводити до втрати чинності конкретного висновку огляду та не є підставою для скасування такого, оскільки такі повноваження у ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» відсутні. Також, вказаний лист не має для суду обов`язкового значення, не є висновком експерта і має виключно рекомендаційний характер.

Судом беззаперечно встановлено, що після клінічного огляду обстежуваної особи ОСОБА_1 був проведений експрес тест на виявлення в біологічному середовищі наркотичних засобів, а також було проведене відповідне лабораторне дослідження, і в сукупності за цими дослідженнями, уповноваженою особою - лікарем було поставлено заключний діагноз. Передбачених законом підстав, щодо недійсності висновку огляду судом не встановлено.

Водночас, суддя зазначає, що експрес тест є швидким і цілком достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини. Швидкі тести надають якісний показник, не потребують метрологічного контролю, тому не входять в галузь атестації. Ці тести, згідно технічного регламенту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013, класифікуються як медичні вироби для діагностики in vitro, які підтверджуються декларацією відповідності та сертифікатом аналізу і не є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, які підлягають повірці, дозволені МОЗ і є сертифікованими. Заключний діагноз про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних даних, результатів тестування та лабораторного дослідження, та згідно положень вищевказаної Інструкції саме висновок лікаря, є підтвердженням знаходження особи у стані сп`яніння.

Крім того, не приймаються до уваги судом доводи захисника про відсутність у матеріалах справи повного відео запису проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, оскільки ст. 266 КУпАП та Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не передбачає вимоги відео фіксації процесу огляду водія на стан сп`яніння, що проводиться у закладі охорони здоров`я, на відміну від проведення огляду за допомогою спеціальних технічних приладів. З аналогічних підстав відхиляються судом, доводи захисника про те, що лікар не проводив жодних дій для встановлення клінічної картини, оскільки вказане відсутнє на долученому до протоколу відео запису. Більше того, факт належного проведення клінічного обстеження ОСОБА_1 підтверджується і самими актом огляду від 16.12.2024 року.

Також, з дослідженого відео запису встановлено, що 16.12.2024 ОСОБА_1 отримав копію висновку щодо результатів медичного огляду, перед складенням протоколу поліцейський роз`яснив останньому права передбачені ст. 268 КУпАП, та порядок подальшого розгляду справи. Крім того, відео записом зафіксовано, як працівник поліції ознайомив водія з змістом складеного відносно нього протоколу, проте ОСОБА_1 відмовився від підпису такого та надання пояснень. З вказаного, суд приходить висновку, що права ОСОБА_1 працівниками поліції порушені не були, останній не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та надавати свої пояснення під час розгляду справи у суді, чим і скористався, отже доводи захисника в цій частині суд відхиляє.

Доводи захисника, щодо складення висновку огляду через сім днів після самого огляду та порушення вказаним п. 20 Інструкції, судом відхиляються, оскільки огляд був завершений з урахуванням терміну об`єктивно необхідного для лабораторних досліджень біологічного матеріалу ОСОБА_1 , і вказане не може бути підставою недійсності такого огляду.

Суд не бере до уваги, як доказ невинуватості ОСОБА_1 дані результатів лабораторних досліджень «Смартлаб», оскільки такі отримані поза межами процедури огляду особи, що визначена у ст. 266 КУпАП, 31.12.2024 року, а також за відсутності ідентифікації особи, що надала біологічний матеріал. Натомість, подія адміністративного правопорушення мала місце, ще 09.12.2024. Таким чином, результати лабораторних досліджень «Смартлаб» не є доказом того, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння 09.12.2024 року під час керування транспортним засобом.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів