Справа № 296/468/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 січня 2025 року о 19 год. 30 хв. в м. Житомирі, по вул. Шевченка, поблизу будинку №54, керував транспортним засобом Mercedes номерний знак НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортного засобу , постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 12.09.2018 року ВП 44140975 ДВС.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на виклики до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлявся, з письмовою заявою про відкладення розгляду даної справи про адміністративне правопорушення до суду не звертався.

Представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Томашевська О.А. на виклик до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду даної справи судом повідомлялась, звернулась до суду письмовими клопотаннями про відкладення розгляду даної справи.

Суд звертає увагу на те, що представником особи яка притягається до адміністративної відповідальності неодноразово до суду подавались клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про затягування розгляду справи. Крім того, матеріалах справи містяться заперечення на протокол про адміністративне правопорушення по даній справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Враховуючи вищевикладене, з метою розгляду даної справи про адміністративне правопорушення в розумні строки, суд вважає можливим за можливе провести розгляд справи без участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали даної справи, заперечення представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ч.3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судом встановлено, постановою начальника Романівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Харчук Н.Г., про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 12.09.2028 року, ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №290/257/14-ц виданий 14.07.2014 року.

Згідно долученого до матеріалів справи адвокатом роздруківки з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №44140975, у якому ОСОБА_1 мав статус боржника та яке було відкрито 24.07.2014 року , завершено.

Відповідно до наданої на запит суду інформації від Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області, 06.02.2023 року начальником Чуднівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чумак С.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за письмовою заявою стягувача та 19.05.2023 року винесено постанову про скасування заходів примусового виконання ОСОБА_1 .

Таким чином встановлено, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме 10.01.2025 року, останній під час керування транспортним засобом , з 19.05.2023 року не перебував у статусі особи, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, через , що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року в справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя В. Є. Аксьонов