Провадження №3/592/35/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово ніде не працює,-

В С Т А Н О В И В :

13.10.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 149787 поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Міненком Максимом Олександровичем. У вказаному протоколі зазначено про те, що 13.10.2024 року о 15 годині 54 хвилини 48 секунд в м. Суми по вул. Романа Атаманюка, буд. 6/3 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на відеореєстратор motorola Badje vb400/470817, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого, порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. п. 1) .

19.02.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а. п. 13, 14) .

19.02.2025 року в судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Биков Дмитро Олексійович просив провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17.02.2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Биков Дмитро Олексійович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 149787 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із змісту якого вбачається, що 13.10.2024 року о 16 годині 54 хвилини в м. Суми на вул. Романа Атаманюка, буд. 6/3 поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Міненком М. О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 149787 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Згідно вищевказаному протоколу, 13.10.2024 року о 15 годині 30 хвилин в м. Суми на вул. Романа Атаманюка, буд. 6/3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. З вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, викладеними в ньому обставинами та адміністративним правопорушенням, вчинення якого яке інкримінується ОСОБА_1 , він категорично не згодний, оскільки ОСОБА_1 не знаходився за кермом та не керував у визначений в протоколі час та місці транспортним засобом марки Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Щодо відсутності факту керування транспортним засобом. Згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України Про дорожній рух , встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п/п а п. 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті № 4 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Під час дослідження стороною захисту відеозапису з бодікамер поліцейських УПП в Сумській області, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 13.10.2024 рокуу у визначений в протоколі час та місці, встановлено не було. Об`єктивні дані про те, що транспортний засіб перебував у русі, на відеозаписі відсутні. Таким чином, з досліджених матеріалів справи та відеозапису з бодікамер поліцейських УПП в Сумській області неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинення його співробітниками поліції під час начебто керування ним вищевказаним автомобілем, у зв`язку з чим він не є суб`єктом адміністративної відповідальності за начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо суті адміністративного правопорушення, яка не відповідає дійсності. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що термін кримінальне правопорушення , що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) , має автономне значення й охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (п. п. 82, 83 рішення у справі Енгель та інші проти Нідерландів від 08.06.1976 року, п. 55 рішення у справі Гурепка проти України від 06.09.2005 року, п. 38 рішення у справі Менаріні проти Італії від 27.09.2011 року) . З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суть адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, а саме: в суті адміністративного правопорушення зазначено про те, що вказана особа 13.10.2024 року о 15 годині 30 хвилин в м. Суми на вул. Романа Атаманюка, буд. 6/3 керувала транспортним засобом марки Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В той же час, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.10.2024 року у визначений в протоколі час та місці, не встановлено. Щодо дослідження стороною захисту відеозапису з бодікамер поліцейських УПП в Сумській області. Свідок ОСОБА_2 дослівно: Я не знаю п`яний він був чи ні (Clip 0: час 15:39:50) . Він сів в машину, а потім вийшов і я задув його балончиком. Візьміть до вніманія, що я також алкоголь вживав (Clip 0: час 15:41:30) . Я піду в магазин і куплю сто грам (Clip 0: час 15:43:13) . ОСОБА_1 Дивіться, я машину поставив (Clip 0: час 15:44:14) . Поліцейський ОСОБА_3 Ви вживали алкогольні напої? ОСОБА_1 Так, вживав, коли поставив машину (Clip 0: час 15:44:44) . ОСОБА_1 Я був нормальний, поставив машину (Clip 0: час 15:46:23) . Поліцейський ОСОБА_3 Ви приїжджали сюди п`яний? ОСОБА_1 Я п`яний за кермом не був. Я поставив машину . Свідок ОСОБА_2 У ця з….па сідала за руль п`яна . Поліцейський ОСОБА_3 Сідала чи їхала? . Свідок ОСОБА_2 Сідала (Clip 0: час 15:47:02) . Поліцейський ОСОБА_3 Дивіться, щоб мені на нього скласти протокол, мені треба від вас пояснення, що він у такому стані приїхав (Clip 0: час 15:48:12) . Поліцейський ОСОБА_3 Щоб скласти протокол, нам необхідно від вас пояснення, що ви бачили, що він був з ознаками алкогольного сп`яніння (Clip 0: час 15:50:40) . Свідок ОСОБА_2 Я бачив, що він приїхав. А як я докажу, що в нього внутрі був алкоголь. Що я тільки бачив ознаки. Ну давайте так (Clip 0: час 15:54:54) . Поліцейський ОСОБА_3 Якщо ви це пояснення давати не будете, то ми по факту не можемо його оформляти (Clip 0: час 15:55:19) . Поліцейський ОСОБА_3 Будемо, якщо ви дасте пояснення, що він їхав . Свідок ОСОБА_2 Даю (Clip 0: час 15:55:41) . Поліцейський ОСОБА_3 У мене нема доказів, що він керував. Він довжен був їхати при вас . Свідок ОСОБА_2 Блін, він же собирався їхать. А перед цим він приїхав (Clip 0: час 15:56:03) . Поліцейський ОСОБА_3 Якщо я на нього напишу протокол без доказів, то по шапці получу я. Його скасують, що я не зібрав доказів. Понімаєте. Як можна людину притягнути до відповідальності без доказів (Clip 0: час 15:56:38) . Поліцейський ОСОБА_3 Зараз коли я приїхав, я бачу, що він п`яний в громадському місці. Це 51 гривня штрафу, все (Clip 0: час 15:57:34) . ОСОБА_1 Я не керував, він стояв (ТЗ) . Повторює два рази (Clip 0: час 17:04:02) . Таким чином, протокол серії ЕПРІ № 149787, пояснення свідка ОСОБА_2 та досліджений відеозапис містять взаємовиключні обставини щодо факту керування ОСОБА_1 у визначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці транспортним засобом марки Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є порушенням ст. 256 КУпАП. Крім того, в розумінні ст. 251 КУпАП пояснення свідка ОСОБА_2 не є доказом, оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується дослідженим відеозаписом (Clip 0: час 15:41:30) , (Clip 0: час 15:43:13) . Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини у справі Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року) , тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v.the United Kingdom ) від 18.01.1978 року, п. 161, Series A, заява № 25) . Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Barbera, MesseguandJabardo v. Spain від 06.12.1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого те, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. За встановлених обставин, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, він дійшов висновку про те, що, поза розумним сумнівом, не доведено те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за відсутності факту керування транспортним засобом, а інших належних та допустимих доказів його винуватості матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять. Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому, як доказ, протокол про адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП) може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку та з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія та процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати ст. ст. 254, 255 КУпАП) , справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) . Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був встановлений факт керування транспортним засобом, то цей доказ необхідно вважати недопустимим доказом, тобто таким, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція отруєного дерева (або ефект доміно ) , яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Гефген проти Німеччини (Gafgen v. Germany ) , від 30.06.2008 року) ; Яременко проти України (Yaremenko v. Ukraine ) , від 30.04.2015 року) , згідно якій визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі (отруєне дерево дає отруйні плоди ) , тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази. Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, необхідно розцінювати як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, а, отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням імперативних вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, належить закрити. На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 247, 276, 268 КУпАП, він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (вхідний № 5920/25 від 17.02.2025 року) (а. п. 15-19) .

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бикова Дмитра Олексійовича, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, відеофайли на оптичних носіях даних DVD-R щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проведення такого огляду врегульований ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1103-2008-п#Text) , та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1413-15#Text) .

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, п. п. 6, 7 розд. І Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я обов`язково проводиться у разі відмови водія транспортного заходу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами такого огляду.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України справи про адміністративне правопорушення, а тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ у відповідності до вимог ст. ст. 251, 252, 254, 255, 256, 266 КУпАП, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 149787 від 13.10.2024 року у відношенні водія ОСОБА_1 був складений без дотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне та беззаперечне визнання цього доказу недопустимим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey ) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom ) від 18.01.1978 року, п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкцій, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги наступне.

Конституційний Суд України зауважив на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 мотивувальної частини рішення Великої Палати Конституційного Суду України у справі від 26.02.2019 року № 1-р/2019) (https://ccu.gov.ua/sites/default/files/docs/1_p_2019.pdf) .

Доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) від 14.02.2008 року, з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey ) . Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Верховний Суд в п. 39 своєї постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Постанова набрала законної сили 08.07.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) .

Крім того, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. ч. 1, 2 ст. 260 КУпАП, згідно яким у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Також вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, згідно яким особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія)відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

До того ж, вважаю за необхідне взяти до уваги положення ч. 1 ст. 267 КУпАП, згідно якій адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи) , який застосував ці заходи, або до суду.

Отже, не відсторонення поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Міненком Максимом Олександровичем водія ОСОБА_1 , як особи, яка, на його думку, керувала транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, яка безумовно підлягала відстороненню від керування цим транспортним засобом, є грубим порушенням поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Міненком Максимом Олександровичем імперативних вимог ч. ч. 1, 7 ст. 267 КУпАП, оскільки водій ОСОБА_1 , як особа, яка, на його думку, керувала транспортним засобом і щодо якої були підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, підлягала безумовному відстороненню від керування цим транспортним засобом.

Допущене поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Міненком Максимом Олександровичем грубе порушення при складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 149787 від 13.10.2024 року, у тому числі, ігнорування та нехтування ним вимог ч. 1, 7 ст. 267 КУпАП, є додатковими та достатніми підставами для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відсутність самої події адміністративного правопорушення-діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З огляду на вищевикладене, прихожу до висновку про те, що вданому конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та наданих доказів, відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважаю за доцільне, можливе та необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 2 ст. 287 КУпАП, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: І.Г. Бичков