Справа № 304/163/25 Провадження № 3/304/262/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

20 січня 2025 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247093 від 22 грудня 2024 року за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 22 грудня 2024 року близько 16 години 50 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно тещі ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами та словесно погрожував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні в справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Особливість домашнього насильства полягає у тому, що воно відбувається у колі близьких одне одному людей (родичів, членів сім`ї), які пов`язані між собою тісними зв`язками: шлюбними, інтимними, кровними, емоційними, спільним побутом тощо.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однак, при дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів суддею встановлено відсутність будь яких доказів родинних відносин (сімейних чи близьких відносин) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та/або їх спільного проживання однією сім`єю.

Навпаки, матеріали справи містять копію постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року, з якої встановлено, що матеріали за вказаним фактом відносно ОСОБА_1 були повернуті на доопрацювання, однак зазначені у такій недоліки усунено частково будь яких доказів родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до протоколу не додано, так само як і не додано даних, що характеризують особу порушника.

Тобто орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у цьому провадженні ухилився від прямого виконання свого обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження викладених фактичних обставин, приписи судового рішення не виконав та вдруге повернув протокол для повторного судового розгляду без виправлення недоліків.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі докази не повинні викликати у судді сумніви.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247093 від 22 грудня 2024 року не може слугувати підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності інших доказів.

Наведені факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 173-2, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення № 304/163/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.