Справа № 751/750/25 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/260/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рябініна Д. Д.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Рябініна Д. Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою спеціальною освітою, одружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 19 січня 2025 року о 16 год. 03 хв. по проспекту Перемоги, буд. 14, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП. Мотивує тим, що розгляд справи 06.02.2025 було здійснено без присутності ОСОБА_1 , оскільки він належним чином не був повідомлений про час та дату розгляду справи щодо нього, судові повістки йому не вручалися.

Зазначає, що 19.01.2025, солдата ОСОБА_1 терміново викликали на місце проходження служби у с. Вертіївка, він не мав права не з`явитись. ОСОБА_1 , разом із солдатом ОСОБА_2 з місця розташування батальйону мобільних вузлів військової частини НОМЕР_1 направлялись командиром 19.01.2025 о 16 год. із с. Вертіївка до м. Чернігова до розташування НОМЕР_1 . Зазначене підтверджується поясненнями свідка солдата ОСОБА_3 .

Вважає, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні не має ознак вини.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його адвокат Рябінін Д. Д. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Допитаний за клопотанням захисника солдат ОСОБА_2 підтвердив, що 19 січня 2025 року о 16 год. 03 хв. вони разом із ОСОБА_1 за завданням командира прибули у м. Чернігів. Він увесь час знаходився в салоні автомобіля поруч із ОСОБА_1 , від якого він запаху алкоголю не відчував. Тремтіння пальців рук спостерігається у кожного солдата, який безпосередньо брав участь у бойових діях і втратив побратимів та власних дітей.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Судове засідання 06 лютого 2025 року у місцевому суді відбувалося за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови суду він отримав лише 18 лютого 2025 року, що підтверджується копією поштового конверту, а тому наявні підстави для поновлення строку на оскарження.

На відеозапису з бодікамери поліцейського, доданого, як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 225024 від 19 січня 2025 року, добре видно обличчя водія ОСОБА_1 , його пересування, зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у нього не вбачається.

При тому, що поліцейський стоїть на значній відстані від водія, на вулиці, тому що камера проводить зйомку майже в повний зріст водія, поліцейський заявляє, що він відчуває запах алкоголю від водія, з чим ОСОБА_1 може не погодитися і у нього наявне право вибору: пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні, а також відмовитися від проходження медичного огляду.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, при відсутності ознак сп`яніння, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

У даному випадку, працівник поліції не вимагав проходження огляду, а пропонував, указував на наявність у водія права вибору, у той час як Правила дорожнього руху передбачають для водія обов`язок пройти огляд на вимогу поліцейського, а не на пропозицію.

Аналіз відеозапису, на якому видно обличчя водія, як він пересувається, розмовляє з поліцейськими, одягнений в чистий військовий одяг, що дає підстави судити про відсутність у нього зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, відсутність вимоги з боку поліцейського пройти медичний огляд, а формулювання пропозиції, від якої кожна особа має право погодитися чи відмовитися, без правових наслідків.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не звернув уваги на те, що ознак алкогольного сп`яніння у водія не було, що видно на відеозапису, на якому зйомка водія проводилася майже в повний зріст, запаху алкоголю, поліцейський, який перебував на вулиці на значній відстані від водія, почути не міг, пропонував, а не вимагав проходження огляду на стан сп`яніння, формуючи хибне уявлення у водія право вибору, якого не було, внаслідок чого постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Рябініна Д. Д. задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець