Справа № 135/316/25
Провадження № 3/135/136/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.03.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, військовослужбовця, солдата резерву ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 офіцером відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 було складено протокол серії ОДВ/Г № 48 про те, що 23.01.2025 приблизно 14 год 30 хв ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, солдатом резерву ВЧ НОМЕР_1 , перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану, що було кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату й час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Заяви або клопотання (зокрема, про відкладення судового розгляду) від нього не надходили. Водночас до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_1 із проханням проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.172-20 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посадовою особою, що складає протокол про адміністративне правопорушення, ставиться у провину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, про що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, і лише за ті, що зазначені у протоколі.

Відповідальність, яка передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, настає у разі вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, дій, які передбачені частинами першою або другою цієї статті, або вчинення особою вказаних дій в умовах особливого періоду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, ставиться в провину вчинення в умовах особливого періоду дій, зазначених в диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а саме появу на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння.

Водночас суд звертає увагу, що диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає в собі чотири окремі самостійні склади правопорушень, а саме:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОДВ/Г № 48, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, солдатом резерву ВЧ НОМЕР_1 , 23.01.2025 приблизно 14 год 30 хв перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком амбулаторного медичного огляду № 44 від 23.01.2025.

Тобто ОСОБА_1 було інкриміновано те, що він, будучи військовослужбовцем, появився на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння.

Як на доказ перебування ОСОБА_1 23.01.2025, приблизно о 14 год 30 хв, в стані наркотичного сп`яніння, службова особа Військової служби правопорядку посилається на висновок амбулаторного медичного огляду № 44 від 23.01.2025.

Водночас у висновку амбулаторного медичного огляду № 44 від 23.01.2025 вказано, що у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, установлено факт вживання наркотику МТД.

З огляду на вказане, обставини викладені в протоколі серії ОДВ/Г № 48 від 23.01.2025, а саме про те, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, суперечать обставинам, які установлені висновком амбулаторного медичного огляду № 44 від 23.01.2025, згідно якого ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено. Інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, матеріали не містять.

Водночас, вказаним висновком амбулаторного медичного огляду № 44 від 23.01.2025 було установлено факт вживання ОСОБА_1 наркотику МТД, що є окремим самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, яке ОСОБА_1 не було інкриміновано в протоколі серії ОДВ/Г № 48 від 23.01.2025.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він не має права виходити за межі фактичних обставин, викладених у протоколі. Якщо фабула адміністративного правопорушення не містить усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно її редагувати, а також не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це порушуватиме право на захист особи та принцип рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення фактично виконує роль обвинувального акта, на підставі якого, у поєднанні з іншими доказами, встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене вище, фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Це є важливим принципом при вирішенні справи по суті та унеможливлює в даному випадку ухвалення постанови про визнання особи винною.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якою доказування має ґрунтуватися на сукупності ознак або неспростовних презумпцій, які є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою. Якщо такі ознаки відсутні, винуватість особи не може бути доведена поза розумним сумнівом (п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з посиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно з позицією ЄСПЛ, «розумний сумнів це сумнів, що ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих доказів або їх відсутності, і є таким, що змусив би особу утриматися від ухвалення рішення у питаннях, які мають для неї найбільше значення».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, якщо суд встановив, що в діях особи, щодо якої складено протокол, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, дані, що містяться у протоколі серії ОДВ/Г № 48 від 23.01.2025, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а отже, існують підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-20, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОДВ/Г № 48 від 23.01.2025.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя