ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/89/25 Справа № 712/6200/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Осики М.І. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Осики М.І. на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 5.12.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєверодо-

нецьку Луганської обл., громадянина Украї-

ни, який має вищу освіту, одружений, має

на утриманні трьох неповнолітніх дітей, пра-

цює директором ТОВ «Грайстермакс», про-

живає м. Черкаси, вул. Ю. Іллєнка, 130/94,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 13.05.2024 р. о 10:56 год. в м. Черкаси по вул. Канівській на перехресті з вул. Лісова ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Mondeo, р/номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, проводився у лікаря - нарколога в медзакладі ЧОНД, м. Черкаси, висновок № 254, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Від керування відсторонений. Результат тесту № 254 позитивний 0,52 ‰, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Осика М.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення у діях ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що під час розгляду справи суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду, послався на відомості (докази) отримані за ініціативою суду, що вказує на упередженість суду та порушення принципу незалежності та рівності сторін, тлумачення яких наведено в Бангалорських принципах поведінки суддів.

Зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , на відеозаписі зафіксовано лише розмову ОСОБА_1 з поліцейським, що свідчить про відсутність обов`язкового елементу суб`єктивних ознак адмінправопорушення, транспортний засіб, в якому перебував ОСОБА_1 не здійснював рух, а тому на останнього не покладалися обов`язки визначені п. 2.5 ПДР України як водія.

Крім того зауважує, що висновок № 314 містить відомості про те, що огляд проводився об 11:55 год., хоча огляд розпочатий о 12:40 год. з проведення тесту «поза Ромберга», а газоаналізатор первинно застосовано о 12:41 год., суттєво відрізняються заповнений акт огляду та відеозапис. Повторний тест на газоаналізатор проведено через 6 хвилинний проміжок, замість 10-15 хвилинного проміжку.

Посилання суду на відповідь з КНП «ЧОПНД ЧОР» від 29.10.2024 р. № 01-34/1178 та меддокументацію, які були отримані на особистий запит суду, всупереч заперечень наданих стороною захисту під час обговорення цього питання в ході судового засідання, поставило сторону захисту в заздалегідь залежне становище від думки суду, який, на думку адвоката, перестав бути безстороннім, оскільки суд повинен був провести розгляд лише за наявними матеріалами, долученими до протоколу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення правопорушника ОСОБА_1 та захисника Осику М.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити по викладених в ній доводам, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 13.05.2024 р. о 10:56 год. в м. Черкаси по вул. Канівській на перехресті з вул. Лісова ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Mondeo, р/номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем-наркологом в медзакладі КЗ «ЧОНД», висновок № 314 (алкогольне сп`яніння), чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 703821 від 13.05.2024 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні, хоча ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по зазначеному факту, але отримав копію протоколу; направленням на огляд, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці (а. пр. 2); висновком № 314 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. пр. 5); відеозаписом (а. пр. 6), долученими до матеріалів справи.

На переконання апеляційного суду вказані процесуальні та інші документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги про отримання доказів незаконним шляхом, припущеннях, порушеннях поліцейським Інструкції при складанні матеріалів є необґрунтованими.

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був досліджений судом апеляційної інстанції, зафіксовано, що автомобіль Ford Mondeo, р/номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на мобільному блок-посту м. Черкаси на перехресті вул. Канівська та Лісова працівниками ТЦК. В зв`язку з тим, що поведінка водія не відповідала обстановці, працівники ТЦК запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому на місце зупинки були викликані працівники поліції. До приїзду працівників поліції ОСОБА_1 з автомобіля не виходив, документів для перевірки не надавав. При спілкуванні ОСОБА_1 по поліцейськими, останні також запідозрили водія у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у КЗ «ЧОНД», в якому у водія ОСОБА_1 лікар-нарколог встановила діагноз: алкогольне сп`яніння (результат 0,52 ‰ у видихуваному повітрі).

Водію ОСОБА_1 працівники поліції роз`яснили права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, підстави для складення протоколу, поліцейські склали протокол про адмінправопорушення. На відеозапису зафіксовано, що водій ОСОБА_1 не заперечував результат тесту, копію чеку роздруківки тесту працівник поліції видав водієві.

Поліцейський зачитав вголос складений ним протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно роз`яснив процесуальні права і обов`язки та усно відсторонив водія від керування транспортним засобом, при цьому обставини при огляді водія, складанні протоколу, роз`ясненні прав водію та відсторонення останнього від керування транспортним засобом не викликали у водія будь-яких зауважень.

Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як протиправні або вчинені з порушенням будь- яких інструкцій.

Стосовно доводів апеляційної скарги проте, що суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду, послався на відомості (докази) отримані за ініціативою суду, що вказує на упередженість суду та порушення принципу незалежності та рівності сторін, то апеляційний суд зауважує.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, на орган (посадову особу) при підготовці до розгляду справи про адмінправопорушення покладений обов`язок вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адмінправопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується висновками суду першої інстанції, вважає їх правильним та не приймає доводи захисника про те, що висновок № 314 та відеозапис, долучені до матеріалів справи, суттєво відрізняються, що повторний тест на газоаналізаторі проведено через 6 хвилинний проміжок замість 10-15 хвилинного проміжку, тому дії суду при витребуванні доказів з КЗ «ЧОНД» були проведені з метою підготовки до судового розгляду для повного та всебічного розгляду справи та з метою усунення неточностей, на які вказав захисник, для забезпечення прийняття по справі справедливого і неупередженого рішення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторони захисту, які також викладені і в апеляції, стосовно порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, під час виявлення у водія ознак сп`яніння, направлення його до медичного закладу та в самому закладі охорони здоров`я і не встановив будь-яких порушень. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено в медичному закладі, висновок за результатом огляду особою не оспорювався, відеозапис повністю узгоджується зі змістом протоколу про адмінправопорушення, не суперечить йому, що в свою чергу не може слугувати підставою для визнання рішення суду незаконним.

Дії суду, застосована ним процедура жодним чином не вплинули і не могли вплинути на формування сукупності доказів про вчинення адмінправопорушення. Розглянувши справу і прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, доводів та аргументів сторони захисту, суд діяв виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 а) ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії».

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями принципу безсторонності є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі істотного порушення вимог ПДР України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-яких доказів, які б могли переконати суд у відсутності події та складу адмінправопорушення, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності відсутні та апелянтом суду апеляційної інстанції не надані.

Безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адмінправопорушення, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 5.12.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Осики М.І. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.