Справа № 755/570/25
Провадження №: 3/755/650/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Козачук О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 5 ст. 126 КУПАП.,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 203589 від 23.12.2024 року, ОСОБА_1 , повторно протягом року, 23.12.2024 року близько 20 год. 11 хв. в м. Києві по пр-ту Броварському, 53а, керував транспортним засобом «BMW Х7», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року (справа № 757/36827/23-п).

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у інкримінованому складі адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 13.12.2024 року він чекав на товариша та перебував у автомобілі, який був припаркований та території заправки «Сокар», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 53а. Вказав, що в цей час його товариш перебував в офісі, який розташовувався неподалік заправної станції, оскільки вирушив за документами. Зазначив, що по спливу години очікування до автомобіля підійшли працівники патрульної поліції та почали з`ясовувати у зв`язку із чим автомобіль перебуває на паркомісці, призначеному для осіб з інвалідністю, на що він відповів, що очікує на товариша, який має інвалідність відповідної групи та який є водієм вказаного транспортного засобу, а також повідомив правоохоронцям, що останній невдовзі повернеться. Незважаючи на вказану інформацію, працівники патрульної поліції встановили його особу та почали складати адміністративний матеріал за ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте він заперечував проти вказаних фактів та наголошував, що не керував транспортним засобом. Зазначив, що клопотав про пред`явлення йому відеозапису із зафіксованим фактом керування, проте працівники патрульної поліції йому відмовили. Під час оформлення адміністративного матеріалу до автомобіля підійшов його друг та пред`явив правоохоронцям посвідчення із зафіксованим фактом наявності інвалідності, проте посадові особи своєї думки не змінили та продовжили складати на нього протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 - адвокат Вітер С.В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вказане клопотання мотивував тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не був водієм транспортного засобу, не перебував за кермом, а автомобіль не був приведений до руху. Більш того, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2086074 від 07.05.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП наразі оскаржується та не набрала законної сили, а тому у вказаному випадку виключається факт повторності адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Зазначив, що на постанову Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року у справі № 757/23350/24-п також подану апеляційну скаргу, провадження у суді апеляційної інстанції триває, що також виключає ознаку повторності, а тому розгляд справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП наразі є передчасним.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положенням ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП працівниками поліції надано наступну доказову базу, а саме: картку обліку адміністративного правопорушення, довідку щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, письмове пояснення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2086074 від 07.05.2024 року, копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року у справі № 757/36827/23-п, а також відеозаписи з портативних нагрудних відеореєстраторів №№ 473872, 473275, 473711, 473859.

Стороною захисту до матеріалів справи про адміністративне правопорушення також було долучено клопотання про закриття провадження з додатками: копією постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року справа № 757/23350/24-п, копією опису вкладень у цінний лист та копією накладної, які підтверджують апеляційне оскарження вказаної постанови.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Так, аналізуючи твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд приходить до наступних висновків.

Доводи сторони захисту в частині відсутності у вказаному випадку повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП не базуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками правоохоронного органу зазначено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року у справі № 757/36827/23-п. Тобто, у вказаному випадку наявність факту апеляційного оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року у справі № 757/23350/24-п, не є релевантною та не стосується матеріалів даної адміністративної справи.

Проте, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи зупинки автомобіля працівниками поліції під час руху. Як встановлено судом в ході судового розгляду, працівники патрульної поліції підійшли до ОСОБА_1 в той час як він перебував в автомобілі на водійському сидінні, проте факту руху транспортного засобу на відеозаписі не зафіксовано.

Крім того, не встановлено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 і в судовому засіданні шляхом допиту особи щодо якої складено протокол.

Суд наголошує увагу, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в протилежному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.»

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Факт перебування водія за кермом у нерухомому транспортному засобі, в світлі вищезазначених норм, не може визнаватися керуванням транспортного засобу.

При цьому, диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає безпосередньо повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у Протоколі, така особа у розумінні диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення, так як відсутні докази керування транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок дана особа не може нести відповідальність.

Разом із тим, інших належних та допустимих доказів керування транспортним засобом безпосередньо ОСОБА_1 , які могли бути безпосередньо досліджені судом в ході судового розгляду, суду не надано.

Суд також враховує, що відеозапис з нагрудних портативних відеореєстраторів, наявний в матеріалах справи не є безперервним, тобто даний доказ виготовлено з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299.

За таких підстав, висновок працівників поліції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1 «а» ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: