Справа № 755/3067/25
Провадження №: 3/755/1719/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 228400 від 23.01.2025 року, ОСОБА_1 , 21.12.2024 року о 16 год. 50 хв., в м. Києві по пр-ту Л. Каденюка, 7, керуючи транспортним засобом «NISSAN X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , змінюючи напрямок руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого продовживши некерований рух, автомобіль «NISSAN X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , а автомобіль «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , продовживши некерований рух здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , після чого автомобіль «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , продовживши некерований рух, здійснив наїзд на металеве колесо відбійнику. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водії ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_6 з автомобіля «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_4 , отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого складу адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 21.12.2024 року по пр-ту Л. Каденюка, він рухався в середній смузі для руху, після чого пригальмувавши, попередньо переконавшись (ввімкнув лівий покажчик повороту, проглянув ліве та заднє дзеркало огляду) в тому, що в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися не рухалися інші транспортні засоби, після чого плавно здійснив перестроювання та почав рух. При цьому вказав, що транспортний засіб ОСОБА_3 , який також до цього рухався в середній смузі, здійснив маневр перестроювання в крайню ліву смугу та на великій швидкості здійснив з ним зіткнення в задню частину його транспортного засобу. Вказав, що під час того як він прийняв рішення перелаштуватися в ліву смугу руху, він переконався у безпечності власного маневру, оскільки будь-яких транспортних засобів в крайній лівій смузі руху, які б перешкоджали здійснити маневр, не було. На уточнююче запитання суду пояснив, що при перестроюванні він не бачив транспортного засобу, на якому рухався ОСОБА_3 , проте по спливу 2-3-х секунд від початку руху у лівій смузі відчув удар в задню частину автомобіля. На запитання адвоката Мельниченко М.С. вказав, що не заперечує, що ОСОБА_3 міг здійснювати випередження перешкоди, шляхом здійснення перестроювання з середньої в ліву крайню смугу для руху, проте вказаний маневр ним був не помічений, оскільки транспортний засіб ОСОБА_3 рухався за багатьма автомобілями, які в той момент знаходилися позаду нього. Окрім того, зазначив, що ОСОБА_3 очевидно перевищив дозволену швидкість для руху, оскільки на відеозаписі, отриманого з відеореєстратора вбачається, що особисто він рухався зі швидкістю 50-60 км/год, в той час як ОСОБА_3 значно перевищив дозволену швидкість, про що свідчить сила удару. Також пояснив, що у середній смузі для руху дуже повільно рухався автомобіль, внаслідок чого він вирішив заздалегідь здійснити маневр перестроювання. Вказав, що відстань до автомобіля, який зупинився перед світлофором була достатньою для виконання маневру перестроювання, фактичного об`їзду перешкоди він не здійснював. Зазначив, що відразу після ДТП він був госпіталізований внаслідок отриманих ушкоджень, у зв`язку із чим не ознайомлювався зі схемою місця ДТП.

Окрім того, в судовому засіданні був присутній представник ОСОБА_3 - адвокат Мельниченко М.С., який вказав, що його довіритель не в змозі прибути в судове засідання, оскільки наразі проходить службу в Збройних силах України та не заперечує проти продовження судового розгляду за його відсутності. Зазначив, що водій відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 рухався центральною смугою для руху та перед ним зупинився другий автомобіль, що встановлено при дослідженні відеозапису з відеореєстратора. Після чого ОСОБА_1 здійснив об`їзд перешкоди, шляхом перестроювання в крайню ліву смугу для руху. При цьому, ОСОБА_1 мав можливість здійснити гальмування, в момент коли помітив світло фар транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 у крайній лівій смузі. Зазначив, що на його переконання, дії ОСОБА_1 працівниками правоохоронного органу кваліфіковані вірно та доведено матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Факту перевищення швидкості руху ОСОБА_3 не зафіксовано, оскільки він не встановлений відповідним висновком експерта. Вказав, що ОСОБА_1 у вказаному випадку виконував об`їзд перешкоди, а не маневр перестроювання. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого складу адміністративного правопорушення та накласти адміністративне стягнення в межах ст. 124 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та доводи представника ОСОБА_3 - адвоката Мельниченка М.С., оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 уповноваженими працівниками правоохоронного органу надано наступні докази: картку обліку адміністративного правопорушення, відеозаписи з місця події, письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копію паспорту громадянина України, реєстраційні картки на транспортні засоби, страхові поліси, копію протоколу про адміністративне правопорушення та картку обліку про адміністративне правопорушення, складених на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_3 , копію доручення, копію рапорту працівника правоохоронного органу, копію довідки, картку на особу, матеріали ЄО № 66656 від 21.12.2024 року, а саме: довідку про результати перевірки по факту ДТП, рапорти працівників правоохоронного органу, протоколи огляду місця ДТП від 21.12.2024 року, схему місця ДТП, зберігальні розписки, письмові пояснення, копії довідок КНП «КМКЛ ШМД», копію квитанції Драгер, а також копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Разом із тим, при перегляді відеозапису, зафіксованого на відеореєстратор транспортного засобу, що рухався позаду автомобіля «NISSAN X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , судом встановлено, що ОСОБА_7 рухався в середній смузі для руху, із орієнтовною швидкістю 52-68 км/год (відповідно до даних відеореєстратора іншого автомобіля), при цьому перед виконанням маневру перестроювання, останній пригальмував, знизивши швидкість орієнтовно до 50 км/год, виконав маневр перестроювання до лівої крайньої смуги для руху. Як вбачається із дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 о 16.49.44 зайняв відповідну смугу для руху, а о 16.49.45 відбулося зіткнення в задню частину його автомобіля транспортного засобу, на якому рухався ОСОБА_3 . Тобто фактично ОСОБА_1 завершив маневр та перебував у крайній лівій смузі на момент ДТП. При цьому, доводи адвоката Мельниченка М.С. стосовно винуватості ОСОБА_1 спростовуються вказаним відеозаписом.

Згідно з п.п. 10.1, 10.3 ПДР Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Тобто, як встановлено судом в ході судового розгляду, водій ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії для безпечного перестроювання в іншу смугу. При цьому доводи адвоката Мельниченка М.С. про те, що ОСОБА_1 фактично здійснював об`їзд перешкоди не виключають того факту, що останній при зміні смуги руху повинен був керуватися п.п. 10.1, 10.3 ПДР.

Відповідно до п. 1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Згідно з п.-п. 12.1-12.4 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто, у вказаному випадку, суд погоджується із доводами захисника - адвоката Мельниченка М.С. про те, що суд позбавлений можливості визначити точну швидкість з якою рухався ОСОБА_3 на транспортному засобі, проте як встановлено в ході судового розгляду, водій ОСОБА_3 не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не встиг загальмувати та не впорався з керуванням, що призвело до ДТП, тобто наявні ознаки порушень вимог п.п. 12.1-12.3 ПДР. Окрім того, водій ОСОБА_3 не вжив будь-яких заходів, спрямованих на зменшення швидкості або зупинки транспортного засобу, а зіткнення відбулося в межах крайньої лівої смуги, тобто у вказаному випадку інкриміноване ОСОБА_1 порушення п.п. 10.1, 10.3 ПДР, не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, оскільки безпосередньо водієм ОСОБА_3 не було вжито достатніх заходів для відвернення можливості настання ДТП.

При цьому, відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається з матеріалів справи, на водія транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а саме за порушення п. 2.9 "а" ПДР, проте порушення інших положень ПДР, що могли б знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, працівниками правоохоронних органів не перевірялися.

Слід окремо закцентувати увагу, що схема місця ДТП, складена працівниками правоохоронного органу некоректно, оскільки при її виконанні не було враховано фактичних обставин, які встановлені судом при перегляді відеозапису з відеореєстратора. При цьому, ОСОБА_1 був позбавлений можливості подавати власні зауваження при оформленні матеріалів єдиного обліку, оскільки був госпіталізований до лікарні, що підтвердив під час судового розгляду. У зв`язку із вищевикладеним, посилання адвоката Мельниченка М.С. на схему місця ДТП як на основний доказ винуватості ОСОБА_1 є неспроможними

За таких підстав, висновок працівників поліції про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як її вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: