Справа № 587/62/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2025 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №207848 від 29 грудня 2024 року 29 грудня 2024 року о 10 год. 14 хв. у с. Верхня Сироватка, дорога Н-12 18 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушено п. 2.1 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справу на іншу, оскільки втратив паспорт, проживає у м. Києві та не зможе без належно оформленого документу приїхати до м. Суми.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 з таких підстав.
Так, адміністративний матеріал надійшов до суду 07 січня 2025 року та розгляд справи був призначений працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на 23 січня 2025 року. На вказану дату ОСОБА_1 до суду не з`явився, направив заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату для ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника. Клопотання судом задоволено, справу відкладено на 13 лютого 2025 року. 12 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу справу у зв`язку з його перебуванням у відрядженні, у зв`язку з цим справу відкладено на 06 березня 2025 року. На цю дату ОСОБА_1 також не з`явився, направив до суду заяву про відкладення розгляду справу у зв`язку з тим, що проживає в м. Києві та втратив паспорт, тому не має змоги приїхати до м. Суми, доказів того суду не надав. Вказане клопотання судом задоволено, справу відкладено на 19 березня 2025 року. Водночас ОСОБА_1 , належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки в нього відсутній паспорт та особисто приїхати в судове засідання в нього не має змоги.
Суд зауважує, що з 23 січня 2025 року ОСОБА_1 мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи як особисто, так шляхом реєстрації в електронній системі «Електронний суд», у разі неможливості особисто з`явитися до суду, міг надати свої письмові пояснення та докази на їх підтвердження на офіційну електронну адресу суду, скористатися послугами адвоката. Суд також звертає увагу на те, що зареєстрована адреса проживання ОСОБА_1 згідно з даними Єдиного державного демографічного реєстру зазначена: АДРЕСА_1 , доказів того, що він перебуває в м. Києві, суду не надано.
Отже, суд вважає, що для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено всі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином.
Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Тому такі дії мають очевидні ознаки штучного створення затягування розгляду справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19 червня 2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Отже, враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, справу розглянути на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №207848 від 29 грудня 2024 року (а.с. 1), довідкою про надання інформації щодо вчинення адміністративного правопорушення повторно, виданою відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області від 31 грудня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, притягувався 26 травня 2024 року до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» інформація про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія відсутня. Належність транспортного засобу Ауді, номерний знак НОМЕР_3 відповідно до інформаційно-пошукових систем МВС України ОСОБА_3 (а.с. 2), постановою серії ЕНА №2245801 від 27 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 3), розпискою (а.с. 4), постановою серії ЕНА №3750101 від 29 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн (а.с. 5), диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 6).

При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 29 грудня 2024 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб AUDI АЗ, НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 та керував транспортним засобом без посвідчення водія. Під час зупинки ОСОБА_1 запевняв працівників поліції, що він має водійське посвідчення, але його не взяв, однак після перевірки працівниками поліції в базі даних інформації відносно нього ОСОБА_1 повідомив, що дійсно водійського посвідчення він не отримував (а.с. 6).

Надані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення у справі.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, обставини справи, суд відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки цей транспортний засіб належить ОСОБА_3 .

На думку суду накладення такого виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, щодо якої судом ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату винесення постанови у цій справі становить 605, 60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (реквізити: отримувач платежу: ГУК Сум. обл/Сумська обл./21081300 Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача:UA0018001 Найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за такими реквізитами: Отримувач платежу: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106 Код отримувача: 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код бюджетної класифікації: 22030106 Призначення платежу: «Судовий збір за рішенням суду у справі (№ справи).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І. Г. Вортоломей