справа № 361/7/25
провадження № 3/361/1/25

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 3/361/1/25 справа № 361/7/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» березня 2025 року м. Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю прокурора Мольченко О.О., адвоката Щиголя В.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1

ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

26.11.2024 ОСОБА_1 , будучи депутатом Броварської міської ради, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з підпунктом «Б» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, в порушенні вимог ч. 2 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік після звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав, у вчиненому розкаювався, стверджував, що не мав на меті приховати доходи, невчасно подав відповідну декларацію за 2021 рік, у зв`язку з війною та відтермінуванням строку подання декларацій. Просив, враховуючи, що його дії не завдали збитків,закрити провадження за малозначністю вчиненого правопорушення.

Захисник Щиголь В.В. просив закрити провадження у справі за малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження. Просив звернути увагу суду на тому, що ОСОБА_1 щорічно подав у встановлений термін щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після виборів 25.10.2021 , ОСОБА_1 , згідно з протоколом першої сесії Броварської міської ради VІІІ скликання, яка відбулася 09.02.2021, не увійшов до складу Броварської міської ради. У 2021 році він подав щорічну декларацію за 2020 рік, за період коли виконував повноваження депутата. Після складання депутатських повноважень, займався діяльністю, не пов`язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відтак не потребувала декларування. Після початку повномасштабної війни був спантеличеним, а 07.03.2022 НАЗК опублікувало роз`яснення №4, згідно з якими мають подаватися декларації протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період обов`язку подати документи. ОСОБА_1 наприкінці 2022 року став депутатом Броварської міської ради VІІІ скликання замість депутата, повноваження якого достроково припинено. 12.10.2023 набрав чинності ЗУ № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану». 27.01.2024 ОСОБА_1 , у зв`язку із набуттям повноважень депутата місцевої ради та у дотримання вимог ЗУ 1700 подано декларації «кандидата на посаду» за 2022 рік. Н маючи на меті умислу приховати доходи, при цьому вважав, що не мав подавати декларацію за 2021 рік після звільнення. Таким чином, у ОСОБА_1 не було умислу на неподання чи несвоєчасне подання декларації за 2021 рік, оскільки в 2021 році не виконував повноважень депутата, обов`язок в частині подання декларацій вважав виконаним. Також є недоведеним «поза розумним сумнівом» факт несвоєчасного подання декларації без поважних причин, всі інші декларації ОСОБА_1 подавалися вчасно. Діями ОСОБА_1 не спричинено велику шкоду та не завдано збитків державним та суспільним інтересам.

Прокурор Мольченко О.О. просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування-тягне за собою накладення штрафу п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Згідно з п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Броварської міської ради, є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно з підпунктом «Б» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII.

Об`єктивна сторона інкримінованих ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушені вимог фінансового контролю, а саме, у несвоєчасному, без поважних причин, поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік після звільнення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП слід брати до уваги ту обставину, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» (далі Закон № 3384-IX), який набрав чинності 12.10.2023. Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону №1700-VII подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій або місцевого самоврядування відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII , зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством. Законом №3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, а саме, згідно з пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII, особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення мін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо - відповідні декларації не було подано раніше».

Судом на підставі документів, наявних у матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , в порушенні вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції»

№ 1700-VII, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік після звільнення лише 26.11.2024 о 18 годині 17 хвилин.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ст. 172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу або необережності, зокрема недбалості.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП доведена зібраними у справі доказами: протоколом № 3321 від 25 грудня 2024 року, витягом з протоколу № 01 Броварської міської ради Київської області першої сесії сьомого скликання, згідно з яким зареєстровано обраних депутатів Броварської міської ради, зокрема ОСОБА_1 , на підтвердження наявності спеціального суб`єкта, витягом з протоколу № 01 Броварської міської ради Київської області першої сесії восьмого скликання щодо інформації про дострокове припинення повноважень депутатів та входження нових депутатів до Броварської міської ради за період 09.02.2022-01.10.2024, інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій та послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо декларації ОСОБА_1 від 26.11.2024.

Водночас суд констатує відсутність поважних причин для вчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік після звільнення, оскільки відповідно до його пояснень, особа перебувала на території України та мала вільний доступ до інтернету. Наявність технічних проблем, зокрема у роботі сайту НАЗК, які б могли перешкодити вчасному поданню декларацій не підтверджено жодними доказами.

Суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП є формальним, а тому закінчується с моменту виконання об`єктивної сторони, а саме неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення у встановлений законом строк без поважних на те причин. Відтак, таке правопорушення, на переконання суду може бути вчинене не лише умисно, а й з необережності.

Протокол складено 25.12.2024, строки притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що інкримінується ОСОБА_1 не закінчився, згідно з положеннями ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У ході розгляду адміністративної справи обставин, які виключають провадження в справі та адміністративну відповідальність, а також обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено. Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире каяття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд констатує, що протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявами, неприйняття суспільством подібних вчинків є актуальним для сьогодення, принциповість при вирішенні питання притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, сприятиме запобіганню вчиненню подібних правопорушень, отже адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не може вважатися малозначним, в незалежності від наслідків чи ознак суспільної небезпечності такого діяння. Відтак, застосувати ст. 22 КУпАП, не є можливим, оскільки це знижує ефективність протидії корупції. Звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не відповідає загальним засадам запобігання та протидії корупції в країні.

Крім того, ст. 38 КУпАП визначає, зокрема, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, статтею 172-6 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Відтак, продовжений порівняно із загальним (три місяці) строк накладення адміністративного стягнення за таке правопорушення, встановлений законодавцем також підтверджує, що це правопорушення не є малозначним.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП слід накласти адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктом 2 статті 24, статтями 27, 221, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першої статті 172 -6 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 605 грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції.Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин