Справа № 214/904/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інн НОМЕР_1 ), яка народилася у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., громадянство Україна, яка має середньо-спеціальну освіту, ІІІ групу інвалідності, розлученої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: станом на 16.12.2024 на 10:39 год., за адресою: АДРЕСА_1 , залишила дитину без батьківського піклування, в результаті чого ОСОБА_3 була поміщена до закладу охорони здоров`я КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №4», відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 16.12.2024. Таким чином ОСОБА_1 порушила Закон України «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, неодноразово просила відкласти розгляд справи для залучення захисника, у зв`язку з чим розгляд справи був неодноразово відкладений, однак в подальшому ОСОБА_1 не скористалась своїм правом мати захисника, достеменно не пояснюючи причин. Крім цього, ОСОБА_1 пояснила, що вона не змогла створити необхідних умов для виховання її малолітньої доньки, оскільки вона тільки переїхала на квартиру за новою адресою, її дочка забезпечена одягом. Батько малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією з 15.11.2023.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Незважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, її вина повністю підтверджується письмовими доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №406908 від 20.01.2025, в якому зазначені обставини ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання її малолітньої дочки

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 16.12.2024 (а.с.1);

- рапортом працівника поліції від 16.12.2024, із якого слідує, що за повідомленням спеціаліста служби у справах дітей за адресою:

АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишилась без батьківського піклування (а.с.2);

- листом начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради Іванової О. до ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (а.с.4);

- заявою ОСОБА_6 від 16.12.2022 про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 за не виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 16.12.2022, відповідно до змісту яких остання є бабою малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її син

ОСОБА_5 повідомив, що його малолітня дочка ОСОБА_3 перебуває без батьківського піклування, оскільки не відоме місцезнаходження її матері ОСОБА_1 , яка неодноразово вживала алкогольні напої, перебуває під лікарським наглядом, та не виконує своїх батьківських обов`язків (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025 про залишення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без батьківського піклування (а.с.7);

- актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 16.12.2024 (а.с.8);

- довідкою за результатами перевірки матеріалів ЄО від 16.12.2024 від №32207 та відповідним рапортом працівника поліції (а.с.9, 10);

- копією актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п.п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали справи та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за ознаками: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини.

При цьому, суд вважає, що позиція захисту ОСОБА_1 під час судового розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за інкриміноване правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, в тому числі затягування розгляду справи з підстав залучення захисника, якого безпричинно за наявності достатньо наданого часу остання не залучила, сприймається та оцінюється як намагання уникнення відповідальності за дії, які мали місце 16.12.2024.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, явки до суду, відсутність обставин, що пом`якшують, або обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.184, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко