ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Шматько Т.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шматько Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення:

за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 3400 грн.,

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн.,

за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 05 жовтня 2024 року о 21:05 год. в м. Полтаві по вул. Л. Каденюка, 9, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Л. Каденюка від вул. Польської в напрямку вул. Київське Шосе, поблизу будинку №9 по вул. Л. Каденюка, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на транспортний засіб «Hyundai Sonata»,д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився біля правого краю проїзної частини, чим порушив п. 13.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, 05 жовтня 2024 року, близько 21:05 год. у м. Полтаві по вул. Л. Каденюка, 9, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення п.2.10.а ПДР України, не зупинився і не залишився на місці пригоди, а залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Окрім того судом встановлено, що 05 жовтня 2024 року, близько 21:05 год. у м. Полтаві по вул. Л. Каденюка, 9, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Відмова фіксувалась із застосуванням технічних засобів відеозапису а саме бодікамер №470712 та №472940, згідно постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008р. зі змінами та згідно ст. 266 КУпАП, без залучення свідків. За вказані дії відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник Шматько Т.М., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в оскаржуваній частині та закрити провадження з підстав відсутності в діях водія складу зазначеного правопорушення.

Вказує про відсутність доведеного належними доказами факту керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на записах бодікамер працівників поліції зафіксовано лише припаркований ТЗ біля якого стоїть ОСОБА_1 , а відтак останній не виконував функції водія, а сам транспортний засіб в русі не перебував.

Також в матеріалах справи відсутні докази щодо законності підстав зупинки транспортного засобу, вважає долучені до справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських неналежними доказами, які не можуть бути прийняті до уваги.

В своїх додаткових поясненнях, наданих в суді апеляційної інстанції, захисник вказувала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитися співробітниками Військової служби правопорядку в порядку, визначеному положеннями ст. 266-1 КУпАП.

Вказаний порядок дотриманий не був, що є самостійною підставою для скасування постанови місцевого суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №713689 від 05.10.2024 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №713690 від 05.10.2024 стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №143834 від 05.10.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,

направлення на огляд водія ТЗ до КП «ПО Центр терапії залежностей ПОР»,

пояснення свідка ОСОБА_2 ,

акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу

записи з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається приїзд поліцейських на парковку, на виклик за фактом ДТП та залишення місця пригоди.

Під час тривалого спілкування з громадянином ОСОБА_1 , який перебував за кермом авто та на якого вказав потерпілий водій іншого автомобіля, останній заперечував факт керування транспортним засобом, вказуючи, що за кермом перебувала його дружина, яка пішла.

В подальшому, з огляду на виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, як вперше о 21:38 год., так і на подальші пропозиції.

О 22:49 год., ОСОБА_1 підтвердив факт керування - «Я был за рулем».

Також під час перевірки було з`ясовано, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування за ст. 130 КУпАП та на час даної пригоди не відновив посвідчення водія. При цьому останній повідомив що є співробітником служби розвідки України, тобто військовослужбовцем.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння стала підставою для складання протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту керування автомобілем ОСОБА_1 спростовуються показами свідка іншого учасника ДТП та особистим підтвердженням ним факту керування о 22:49 год.

Крім того, відхиляючи твердження апелянта щодо недоведеності факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а не його дружиною, апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції останній визнаний винним у вчиненні також правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, тобто в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення вимог п. 13.1 ПДР України та в залишенні місця пригоди.

Що стосується незгоди захисника з складанням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції, оскільки на думку апелянта, на ОСОБА_1 , як військовослужбовця, розповсюджуються положення ст. 266-1 КУпАП, а отже його огляд мав проводитися уповноваженими особами ВСП (військова служба правопорядку), апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, передбачена зазначеною статтею процедура проходження огляду на стан сп`яніння застосовується щодо військовослужбовців ЗСУ, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

При цьому, протокол про військове адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою - командиром (начальником) військової частини, командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром (начальником) військової частини; уповноваженою посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків) протягом 3-х діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем такого правопорушення.

Разом з тим, як при спілкуванні з працівниками поліції, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції, правопорушником чи його захисником не було надано доказів щодо підтвердження перебування останнього в статусі військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби, як то передбачено положеннями ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Додана до матеріалів справи копія військово-облікового документа на ім`я ОСОБА_1 , з зазначенням дат військової служби, в тому числі з 18.11.2004 по 04.11.2024, жодним чином не свідчить про виконання останнім обов`язків військової служби на час скоєння ним інкримінованих правопорушень, а відтак правових підстав для застосування щодо нього процедури, передбаченої ст. 266-1 КУпАП не має.

Надання ОСОБА_1 поліцейським службового посвідчення не відміняє обов`язку надати належні та допустимі докази на доведення свого статусу військовослужбовця, який в розумінні положень ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виконує обов`язки військової служби під час його зупинки працівниками поліції, в даному випадку - під час пригоди.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про вірну кваліфікацію дій працівниками поліції та складання протоколу саме за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шматько Тетяни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна