Справа № 690/55/25
Провадження № 3/690/43/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Багачеве

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 30.05.2012 року Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , освіта середня спеціальна, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, учасник бойових дій, постановами від 18.01.2025 року серії ЕНА № 3880489 та від 31.01.2025 року серії ЕНА № 3972239 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, інші відомості суду не відомі, за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області зі Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 17.01.2025 року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та 30.01.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які постановами від 19.02.2025 року об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 17.01.2025 року о 23 год. 38 хв., у порушення пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , по просп. Незалежності в м. Багачеве, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest 6810 Drager, яким встановлено ступінь його алкогольного сп`яніння 1,22‰.

Своїми діями ОСОБА_1 17.01.2025 року вчинив адміністративне правопорушення керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 30.01.2025 року о 23 год. 36 хв. керував транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Звенигородській в м. Багачеве, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова), у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_1 30.01.2025 року вчинив адміністративне правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , якого постановою від 18.01.2025 року серії ЕНА № 3880489 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно упродовж року, в порушення пп а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, 30.01.2025 року о 23 год. 36 хв. керував транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Звенигородській в м. Багачеве, не права маючи права керування даним транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 30.01.2025 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та надав суду пояснення за змістом яких він 17.01.2025 року близько 23 год. приїхав в м. Багачеве, щоб забрати додому свою дружину, яка працює в кафе «Кривий Ріг» та чекаючи її випив два бокали пива. Після чого сів за кермо автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , а коли рухався по просп. Незалежності в м. Багачеве його зупинили працівники поліції, в зв`язку з відсутністю номерного знаку спереду. Під час спілкування працівники поліції запропонували пройти йому на місця зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чутно запах алкоголю, на що він погодився. Результат тесту показав ступінь його сп`яніння 1,22 проміле та він його не оспорював. Додатково зазначив, що того ж дня працівники поліції склали відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки він не мав права керування даним транспортним засобом. Зауважив, що посвідчення водія він не отримував, а лише пройшов навчання в автошколі.

Також пояснив, що 30.01.2025 року у вечірній час його знову зупинили працівники поліції, коли він їхав на автомобілі Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Звенигородській в м. Багачеве, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився, оскільки знову, як і 17.01.2025 року, випив пива поки чекав дружину з роботи. Зазначив, що шкодує про свої необдумані вчинки та надалі такого не вчинятиме. Додатково просив долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, про що надав письмову заяву.

Відповідно до роздруківки Alkotest 6810 Drager тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного 17.01.2025 року о 23 год. 44 хв., його результат становить 1,22‰.

Переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, підтверджено факт керування 17.01.2025 року та 30.01.2025 року ОСОБА_1 автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , а також проходження ним 17.01.2025 року огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора, яким встановлено ступінь його алкогольного сп`яніння 1,22‰, та його відмову 30.01.2025 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Також

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18.01.2025 року серії ЕНА № 3880489, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з керуванням 17.01.2025 року автомобілем Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , не маючи посвідчення водія категорії «В», тобто без права керування таким транспортним засобом, а також відсутністю спереду даного автомобіля номерного знаку спереду, та з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.01.2025 року серії ЕНА № 3972239, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з відсутністю при собі 30.01.2025 року реєстраційних документів на керований ним транспортний засіб, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01.03.2025 року НОМЕР_4 , власником транспортного засобу Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями пп. а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), передбачено, що водій механічного транспортного засобу, крім іншого, повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом вимог п. 2.13 Правил дорожнього руху для керування автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів, а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, особа повинна мати посвідчення водія категорії «В».

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2, 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії, зокрема автомобілями (категорії «В»), може бути надано особам, які досягли 18-річного віку, та підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій, крім іншого, повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно змісту пп. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, встановивши фактичні обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні 17.01.2025 року та 30.01.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, та у вчиненні 30.01.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

З урахуванням вказаного, крім іншого, діянням, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка є нормою-дефініцією для ч. 5 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, в ході розгляду справи не встановлено наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема вчинення ним 17.01.2025 року та 30.01.2025 року вищевказаних адміністративних правопорушень в стані крайньої необхідності, у розумінні ст. 18 КУпАП, чи в стані неосудності, в розумінні ст. 20 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено. При цьому, визнання вини не може ототожнюватися із щирим розкаянням винної особи, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення винної особи до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, чого в діях ОСОБА_1 з урахуванням обставин справи не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є вчинення ним адміністартивного правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.02.2023 року в справі № 464/4690/20, суд, призначаючи особі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обмежує таке його право на певний строк, що призводить як до формального, так і до реального унеможливлення керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 04.09.2023 року в справі № 702/301/20, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Також Верховним Судом вказано, що при цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Вказані висновки Верховного Суду є вагомими та підлягають до застосування, в якості аналогії і під час накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за адміністративні правопорушення на транспорті, санкцією яких передбачено такий вид даного адміністративного стягнення, в силу того, що відповідно до змісту абз. 2 п. 20, абз. 8 п. 21 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 511), рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, підлягає надсиланню до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, зазначеної в цьому рішенні, та вже перед складенням іспитів працівник територіального сервісного центру МВС, крім іншого, перевіряє відомості про особу, яка подала зазначені документи, за державними реєстрами щодо осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

З огляду на вказане вбачається, що накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка навіть не отримувала посвідчення водія, перешкоджатиме і в майбутньому отримати його упродовж строку, визначеного в судовому рішенні, зокрема в формі постанови.

Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до матеріалів справи автомобіль Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , яким 17.01.2025 року та 30.01.2025 року керував ОСОБА_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, належить ОСОБА_2 , в зв`язку з чим адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення даного транспортного засобу, не підлягає застосування відносно ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, при визначені ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення, у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка є більш тяжчою за санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи обставину, яка обтяжує його відповідальність, характер та обставини вчинених правопорушень, особу винного, який є учасником бойових дій, неодноразово вчинив адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не є власником автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_3 , вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 у дохід держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 23, 28, 30, 33-36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 265, 279, 280, 283, 284, 317-1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 17.01.2025 року та 30.01.2025 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у вчиненні 30.01.2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 22030106, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата судового збору стягнутого на користь держави постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 05.03.2025 року в справі № 690/55/25»

Штраф має бути сплачений правопорушником на рахунок за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023001, отримувач ГУК у Черкаській області/Черкаська обл./21081300, код отримувача 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕПК), код класифікації доходів бюджету 21081300, з обов`язковим зазначенням у призначені платежу «сплата штрафу за постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 05.03.2025 року в справі № 690/55/25, протоколи про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року серії ЕПР1 №223712, від 30.01.2025 року серії ЕПР1 № 234617, від 31.01.2025 серії ЕПР1 № 234630», не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.