Номер провадження 3/524/668/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП (в ред. від 25.10.2024 року), -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 27.10.2024 року, о 13 год. 20 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи особою, яка піддавалась адміністративному стягненню за ст.173-2 КУпАП, згідно постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.10.2024 року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати розладу здоров`я психологічного характеру.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судові повістки, які направлялись ОСОБА_1 за адресою зазначеною ним в протоколі: АДРЕСА_1 , повернулись в провадження суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.21,22,25).

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Автозаводським районним судом м.Кременчука, про що є його підпис в протоколі, не вжив заходів для явки до суду, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що здійснюється з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним та враховуючи, що згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст.173-2 ч.2 КУпАП не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності порушника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП про адміністративні правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

19 грудня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у звязку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами", яким до санкції ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення внесено зміни. Так, поміж іншого, змінено розміри штрафу - з розміру від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до розміру від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також, відповідно до ст.173-2 ч.2 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. Адміністративна відповідальність за адміністративне правопорушення, кваліфікуючою ознакою якого є повторність передбачена ст.173-2 ч.3 КУпАП. Також до ст.38 ч.3 КУпАП внесено зміни щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема зазначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст.173-2 ч.2 КУпАП (в ред. від 25.10.2024 року), передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.173-2 ч.1 КпАП України (в ред. від 25.10.2024 року) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статетю 1 п.14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який суд відповідно до ст.251 КУпАП вважає доказом по справі (а.с.1), копією протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.10.2024 року (а.с.2), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.3), копією постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.10.2024 року (а.с.7).

За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення КУпАП, а також, що Закон посилив адміністративну відповідальність через збільшення розмірів штрафу, який може бути накладений на особу, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому ч.2 ст.173-2 КК України, в редакції, що діяла до набрання чинності Законом, тобто у розмірі 340 грн. у дохід держави.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. у дохід держави.

Керуючись ст.33,173-2 ч.1,2 (в ред. від 25.10.2024 року),245,250,251,280,284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КпАП України (в ред. від 25.10.2024 року) та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. у дохід держави (Стягувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 680 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: Ганна ОЛЕЙНІКОВА