Справа № 367/254/25
Провадження №3/367/394/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участі особи, стосовно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП вивчивши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 172-20 КУпАП, -

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ № 338923 від 02.01.2025 стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Так, згідно протоколу серії НГУ № 338923 від 02.01.2025 ОСОБА_1 , 01.01.2025 близько 22:00 на території військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , в особливий період, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка) був направлений до медичного пункту в/ч НОМЕР_1 . Стан алкогольного сп`яніння підтверджується Актом огляду № 12 від 02.01.2025, огляд проведено за допомогою алкотестеру Алкофор 307 Q, результат позитивний (+) 1,26 проміле. Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною третьою статті 172-20 КУпАП. До протоколу додано, крім іншого, акт від 02.01.2025 № 12 про огляд на стан алкогольного сп`яніння, складеного в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення вказаних свідків від 02.01.2025.

Судове засідання 31.01.2025 не відбулося у зв`язку із неявкою у суд особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні 11.02.2025 ОСОБА_1 повідомив, що, дійсно, 01.01.2025 у вихідний день ввечері перебував у місці свого тимчасового проживання - кімнаті гуртожитка на території військового містечка, вживав алкогольні напої, але не у значній кількості. З особою, яка виявила та подала рапорт про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, у нього склалися неприязні стосунки. В подальшому 02.01.2025 близько 10 години ранку було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу, з результатами якого він не погоджується, оскільки огляд проводили повторно декілька разів через несправність вимірювального приладу, разом з тим, стверджував, що у стані алкогольного сп`яніння, щоб результат вказав 1,26 проміле він не перебував.

У зв`язку із необхідністю виклику у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розгляд судової справи відкладено до 15:00 05.03.2025, однак 05.03.2025 вони не з`явилися, у зв`язку із відсутністю належного їх повідомлення про час, дату та місце судового засідання, розгляд судової справи відкладено до 12:00 12.03.2025.

У судове засідання 12.03.2025 свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не з`явилися, разом з тим, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив, що свідок ОСОБА_3 у судове засідання з`явитися не має можливості, оскільки наразі несе службу у зоні ведення активних бойових дій. У звязку із необхідністю виклику свідка ОСОБА_2 у судове засідання, розгляд судової справи відкладено до 09:00 17.03.2025.

У судове засідання 17.03.2025 належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання свідок ОСОБА_2 не з`явився. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 17.03.2025 ОСОБА_1 додатково зазначив, що 01.01.2025 ввечері вживав алкогольні напої, разом з тим, вимушений був вийти із приміщення гуртожитку забрати кур`єрську доставку, був зупинений командиром, котрий візуально зафіксував стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , після чого між ними зав`язалася суперечка. Додатково ОСОБА_1 повідомив суду, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 01.01.2025 був вихідним днем для усіх військовослужбовців в/ч , окрім чергових служб, через що останній вважає, що неправомірних дій з його боку вчинено не було, адже у цей день він був тимчасово звільнений від несення обов`язків військової служби. Факт вживання алкоголю 02.01.2025 заперечував, результатам тесту на стан алкогольного сп`яніння не довіряє, оскільки вважає, що пристрій, котрий використовувався для тестування, був несправним.

Вивчивши матеріали вказаної справи суддею враховується таке.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ). В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими Законами України, та діє до сьогодні. Тобто воєнний стан, який оголошувався Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду, який триває, зокрема і на час вчинення правопорушення.

Диспозиція частини першої статті 172-20 КУпАП передбачає такі склади адміністративного правопорушення: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція частини другої статті 172-20 КУпАП - участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Диспозицією частини третьої статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Порядок проходження огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначено у статті 266-1 КУпАП та в Інструкції про Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32.

За правилами частини першої та другої статті 266 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, як передбачено частиною восьмою статті 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту сьомого розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 23.10.2021 № 329, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими. Однак не є основним доказом вчинення правопорушення.

За змістом положень частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши в судових засіданнях матеріали сприва, що складаються із протоколу про адміністративне правопорушення серії НГУ № 338923 разом з доданими матеріалами, суддя дійшла таких висновків.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в частини другої пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, на органи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено обов`язок неухильного дотримання законодавства України, зокрема і внутрішніх нормативно-правових актів, під час виконання службових обов`язків, як на орган, уповноважений на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП, - всебічно дослідити обставини, зібрати всі наявні докази та в разі наявності ознак вчинення правопорушення надати їх всі суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони. У випадку відсутності будь-якої зі складових, то адміністративна відповідальність не наступає.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не спростовував факт вживання алкоголю 01.01.2025 в не значній кількості, лише зауважив, що вчиняв вказані дії у свій вихідний день, вважаючи, що він звільнений від виконання обовязків військової служби.

В той же час, за змістом протоколу, часом і датою вчинення правопорушення зазначено 22:00 01.01.2025, а огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Алкофор 307, проведено, лише 02.01.2025 о 10:00, тобто, через 12 годин після вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі. Час та дату проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - "02.01.2025 о 10:00" також зазначено свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у їх письмових поясненнях.

Відповідно до вимог статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог пункту другого статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту другого статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

В справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення стаття 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наведеного вбачається, що працівниками поліції не дотримано визначеної законодавством процедури огляду особи на стан сп`яніння та, як наслідок, зазначені у протоколі відомості не підтверджуються наданими доказами.

Згідно зі статтями 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08). Тобто випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Тим більше, якщо подія і склад адміністративного правопорушення не підтверджується у справі іншими доданими до протоколу доказами, перелік яких визначено у статті 251 КУпАП.

Крім того, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.07.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення факт появи ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння виявлено 01.01.2025 о 22:00 вечора, тобто йому інкримінується вчинення правопорушення за що передбачено відповідальність за статтею 173-20 КУКпАП, однак сам факт перебування у стані алкогольного сп`яніння зафіксовано лише 02.01.2025 о 10:00, тобто через 12 годин.

Суд критично відноситься до того факту, що наявність алкоголю 1,26% проміле в організмі ОСОБА_1 о 10:00 ранку 02.01.2025 було внаслідок вживання алкогольних напоїв саме 01.01.2025 о 22:00. Таким чином, органом, уповноваженим на збір та дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення не надано суду доказів, які б "поза розумнім сумнівом" підтверджували, що саме о 22:00 01.01.2025 ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 173-20 КУпАП. Будь-які сумніви не розвіяно і не спростовано матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.200, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Враховуючи межі повноважень суду щодо розгляду справ про вчинення адміністративного правопорушення в межах кваліфікації, зазначеної у протоколі, та відсутність повноважень змінювати кваліфікацію, пред`явлену органом, який уповноважений на збирання, аналіз доказів та направлення їх суду, суд приходить до висновку, що належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення саме за тих умов, які зазначені у протоколі серії НГУ № 338923, суду надано не було. Наявність лише протоколу без додаткових належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку, зокрема акту огляду на стан сп`яніння, складеного у присутності двох свідків та/або за допомогою відеофіксації, безпосередньо після виявлення факту порушення, не може підтверджувати винність особи.

З огляду на викладене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона пред`явленої кваліфікації у протоколі №338923 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 172-20, 221, 283-285, 294, 247 КУпАП, суддя

постановив:

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Білогруд