Справа № 149/511/25
Провадження №3/149/337/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Гончарук-Аліфанова О. Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, із середньою освітою, працюючої діловодом виконавчого комітету Хмільницької міської ради, одруженої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 121402 від 10 лютого 2025 року, 10 лютого 2025 року близько 09:30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , яке виразилось в умисних діях психологічного характеру, а саме вчинила тиск, чим завдала ОСОБА_2 психологічних страждань, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що під час шлюбу із ОСОБА_2 ними було придбано автомобіль, який є їх спільною власністю. На даний час вони із чоловіком перебувають в неприязних відносинах та перебувають в процесі розірвання шлюбу та поділу майна. Автомобіль знаходиться в потерпілого, вона не має можливості ним користуватись, а ОСОБА_2 відмовляється давати їй автомобіль. Оскільки ОСОБА_2 відмовився завезти картоплю їхнім дітям, вона знайшла водія, взяла ключі від автомобіля та необхідні документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію та страховий поліс, щоб скористатись автомобілем, однак, оскільки ОСОБА_2 замкнув гараж, взяти авто вона не змогла. Метою її дій було саме скористатись спільним майном, а не завдати будь-якої шкоди ОСОБА_2 .

Адвокат Костюк С. М. в судовому засіданні надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду те, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення відносно чоловіка домашнього насильства психологічного характеру, однак, в чому воно полягало, із матеріалів адміністративної справи не є зрозумілим. Із матеріалів справи вбачається, що між подружжям стався конфлікт, пов`язаний саме із майновими відносинами щодо користування спільним автомобілем, тобто між сторонами існує цивільний спір. Зокрема, на даний час на розгляді в суді перебуває позовна заява про усунення перешкод в користуванні спільним майном подружжя.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 10 лютого 2025 року вирішив поїхати та оформити страховий поліс, оскільки строк дії попереднього закінчувався, однак виявив відсутністю ключів від автомобіля, свідоцтва про його реєстрації та страхового полісу. Зателефонувавши до дружини, він довідався, що вказані речі перебувають у неї. Судом зараз розглядається ряд майнових спорів між ним з ОСОБА_1 щодо серед іншого вказаного автомобіля, остаточних рішень по вказаних справах ще немає. Тому, порадившись із адвокатам, він вирішив зателефонувати до поліції та повідомити про домашнє насильство. Повідомив, що ненормативної лексики в його сторону дружина при розмові не висловлювала, однак зникнення ключів та документів до автомобіля змусило його нервувати.

Адвокат Поворознюк Б. М. пояснив, що ОСОБА_2 систематично користувався автомобілем, їздив на роботу, тощо. ОСОБА_1 самостійно автомобілем не користувалась, права керування вона не має. У цивільному спорі щодо поділу майна, автомобіль просила виділити ОСОБА_2 . Таким чином те, що ОСОБА_1 цілеспрямовано, з метою нашкодити ОСОБА_2 , забрала ключі та документи від автомобіля, спричинило зміни в звичному житті останнього, завдавши йому психологічних страждань.

Суддя, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом встановлено, що 10 лютого 2025 року від ОСОБА_2 надійшло повідомлення на службу 102 щодо конфлікту з дружною, яка не повертає ключі та документи на авто, яке є спільним майном (а. с. 6).

Згідно протоколу прийняття заяви від 10 лютого 2025 року, ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 вчинила щодо нього домашнє насильство психологічного характеру, а саме здійснювала психологічний тиск.(а. с. 2).

Згідно пояснень ОСОБА_2 , які повністю збігаються з його поясненнями в суді, 10 лютого 2025 року о 09.30 год, він виявив відстутність ключів та документів на тз Шевроле Авео, зателефонував до дружини ОСОБА_1 та дізнався, що ключі та документи знаходяться в неї, після чого вона почала здійснювати щодо нього домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалося у психологічному тискові (а. с. 3).

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск із відео виявився непридатним до відтворення в судовому засіданні, разом з тим, із копії матеріалів відеозапису, наданої стороною потерпілого, вбачаються пояснення ОСОБА_2 про те, що він викликав поліцію після консультації з адвокатом, при цьому поліцейським, який прибув на виклик, роз`яснено ОСОБА_2 , що подія не є домашнім насильством. ОСОБА_1 на відеозаписі пояснила, що їй необхідно скористатись спільним автомобілем, однак вона такої можливості не мала, тому з метою використання авто, взяла ключі та документи.

Аналогічну інформацію містить рапорт (а. с. 4).

Відповідно до форми оцінки ризиків, ризики спричинення наслідків у виді завдання, чи можливості завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого його дружиною ОСОБА_1 низькі. (а. с. 5)

Із доданих до клопотання про закриття провадження у справі документів, вбачається, що на даний час на розгляді в суді перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні спільним майном подружжя.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані суду докази, заслухавши пояснення учасників розгляду, суд приходить до висновку, що доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй діяння не надано.

Наданими в судовому засіданні поясненнями сторін, дослідженими матеріалами справи, доведено, що між сторонами існує спір щодо спільного майна подружжя, рішення у якому судом станом як на 10 лютого 2025 року, так і на день розгляду адміністративних матеріалів не винесено, автомобіль перебуває у спільній власності, мотивом дій ОСОБА_1 була необхідність використання майна, а не завдання страждань, психологічної травми, потерпілому. Докази того, що ОСОБА_4 вчиняла тиск на ОСОБА_2 , зокрема прагнула обмежити його волю, дискримінувати, ізолювати, примусово змінити поведінку, прийняти рішення або діяти всупереч його бажанням, суду не надано, майна - автомобіля- ОСОБА_2 не позбавлений, автомобіль перебував та перебуває у його володінні, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

При цьому позиція ОСОБА_4 щодо способу поділу майна подружжя у цивільній справі, не спростовує встановлених судом обставин, оскільки за відсутності судового рішення про поділ майна подружжя або встановлення порядку користування таким майном, можливість використання нею спільного автомобіля не виключається.

Враховуючи викладене, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 173-2, 221, 245, 247, 251, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: