Справа №: 486/231/25 Провадження № 3/486/227/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі Гайдук А.С.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Полянка Арбузинського району Миколаївської області, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №609321 від 18.01.2025 ОСОБА_1 18.01.2025 о 10-00 год. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, ображала його нецензурною лайкою, погрожувала йому фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнала, суду пояснила, що між ними відбувся конфлікт. Вона таким чином захищалася.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що між ним та ОСОБА_1 відбувся побутовий конфлікт, на даний час повністю примирились, проживають разом однією сім`єю. Просив закрити провадження по справі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У рапорті оператора від 18.01.2025 року, доданому до матеріалів справи, зафіксовано, що 18.01.2025 о 03:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік (військовий у відпустці) скоює домашнє насилля, не пускає додому заявницю. Прибувши на місце, де очікувала заявниця ОСОБА_1 , яка перебуває у п`яному вигляді, висловлюється нецензурною лайкою, суть звернення пояснити не може. Також у даній квартирі перебував її колишній чоловік ОСОБА_3 в тверезому вигляді, якого заявниця запросила додому, щоб він побув з дітьми, поки остання відпочивала у знайомої. Від ОСОБА_3 відібрано письмові пояснення, факт домашнього насильства не підтвердився.

Окрім рапорту матеріали справи містять протокол про адміністративне порушення та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які узгоджуються частково та містять відомості, що протирічать одні одному. Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналіз встановлених судом обставин та матеріалів справи, показів особи, яка притягується до відповідальності та потерпілого, не підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї психологічного характеру.

Крім того, сам потерпілий підтвердив ту обставину, що між сторонами відбувся побутовий конфлікт, на даний час вони примирилися, проживають разом та просив закрити провадження у справі.

За таких обставин, оскільки сукупністю наданих суду доказів не підтверджено обставини, визначені в протоколі про адміністративне правопорушення, провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Волощук