Справа №297/4860/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №137833 від 13 листопада 2024 року, близько 15:00 години 13 листопада 2024 року, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Дзвінкове" під час проходження прикордонного контролю на напрямку "Виїзд" з території України до Угорщини, прикордонним нарядом "Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску через державний кордон" був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Республіки Молдова на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак захисник Бардук М.В. подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.27-44).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП України передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Так, диспозиція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є встановлений порядок управління, а також безпека особи, суспільства і держави.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у перетинанні державного кордону України поза пунктами пропуску, а також у пунктах пропуску через державний кордон України без установлених документів або дозволу відповідних органів державної влади. Під незаконним перетинанням державного кордону громадянами України, іноземними громадянами й особами без громадянства слід розуміти залишення особою території однієї держави і переміщення на територію іншої держави шляхом самовільного (без відповідного документа або відповідного дозволу) перетинання державного кордону України.

Із суб`єктивної сторони незаконне перетинання державного кордону передбачає прямий умисел, тобто виражається в умисній формі вини. Особа усвідомлює, що незаконно перетинає кордон і бажає зробити такі протиправні дії.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення,13 листопада 2024 року,б лизько 15:00 години в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Дзвінкове" під час проходження прикордонного контролю на напрямку "Виїзд" з території України до Угорщини, ОСОБА_1 на паспортний контроль пред`явив закордонний паспорт громадянина Республіки Молдова на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як спроба незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №137833 від 13 листопада 2024 року, відносно ОСОБА_1 не вбачається та в такому не зазначено жодної дії, вчиненої останнім, що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Як встановлено з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 04.09.2015 та дійсний до 04.09.2025, а також паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20.05.2024 та дійсний до 20.05.2034, які є офіційними документами, достовірність яких не оспорюється, і які надають йому певні права, у тому числі і право в`їзду в Україну та право виїзду з України, що в свою чергу свідчить про те, що пред`явлення того чи іншого документа в пункті пропуску через державний кордон надає останньому як право виїзду з України, так і право в`їзду в Україну.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20.05.2024, який ОСОБА_1 пред`явив на паспортний контроль в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Дзвінкове" на виїзд з України під час перетину ним державного кордону, є підробленим чи таким, що містить недостовірні відомості про особу, недійсним, чи таким, що не дає право перетину державного кордону України, а тому, сам факт пред`явлення документу, який є дійсним, не може вважатися порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання державного кордону України.

Суд також звертає увагу на принципи Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006 року), згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст.17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо дій, які вказували б на спробу незаконного перетину державного кордону України особою, яка притягається до адміністративої відповідальності ОСОБА_1 ..

А тому, вважаю, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №137833 від 13.11.2024 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Разом з тим, сам же протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №137833 від 13.11.2024,не може бути покладений в основу доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт спроби ОСОБА_1 незаконного перетину державного кордону України без відповідних документів.

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч.1 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 204-1, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Олександр ФЕЙІР