Справа № 931/8/24
Провадження № 3/931/1/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т.О., за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Ковальчук С.О., законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника потерпілого - Бакаєвича А.В., інспектора СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, особи, яка склала протокол, - Ткачук О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , працюючого комплектувальником проводів у ТзОВ "Кромберг енд Шуберт Україна", ветерана війни - учасника бойових дій, не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2023 року серії ВАВ №758264 зафіксовано, що 14.12.2023 року о 15:00 в АДРЕСА_2 було встановлено факт вчинення булінгу (цькування) вчителем фізичного виховання ОЗЗСО "Локачинський ліцей" ОСОБА_1 у формі психологічного насильства, що вчинялось відносно учня 7-Б класу вищевказаного навчального закладу, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражалось в наступних діях, а саме: 17.11.2023 року орієнтовно о 13:00 під час уроку фізичного виховання у спортзалі словесними образами, приниженням честі та гідності учня; 05.12.2023 року, орієнтовно о 11:45, на перерві, у коридорі та орієнтовно о 13:00 під час уроку, на вулиці, поблизу навчального закладу, словесними образами, погрозами, залякуваннями, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, його приниження, страх, тривога, соціальна ізоляція. Такими умисними діями ОСОБА_1 порушив абзац 8, 9 ч.1 ст. 53, абзац 5, 6, 11 ч.2 ст. 54 Закону України №2145-VIII від 05.09.2017 року "Про освіту", п.4 ст.7 Розділу ІІ Закону України №463-ІХ від 16.01.2020 року "Про повну загальну середню освіту", ст. 28, ст. 68 Конституції України від 28.06.1996 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю. Пояснив, що на одному з уроків фізичної культури, що відбувся 14.11.2023 року, не стримався та підвищив голос на адресу учня 7-Б класу, ОСОБА_4 , який порушував дисципліну, показував непристойні жести в його адресу, на великій висоті катався на канаті, що є порушенням правил безпеки. Не заперечує, що в той день в них із ОСОБА_5 відбувся конфлікт, де він словесно образив його та повів до директора школи, щоб розібратися в ситуації. При цьому ОСОБА_5 не хотів йти до директора, всіляко стрибав і пручався, тому він впіймав його за кофту та завів силоміць. Оскільки директора не було на місці, вони повернулися в спортзал. Йому було прикро, що стався такий випадок між ним та ОСОБА_6 , а тому в кінці уроку під час шикування він в присутності усього класу попросив вибачення у ОСОБА_5 . 05 грудня 2023 року до школи прийшла мама ОСОБА_4 та в кабінеті заступника директора вони разом розбирали цю ж конфліктну ситуацію. Дирекція школи тиснула на нього, вказавши на необхідність попросити вибачення у мами ОСОБА_5 ОСОБА_3 , він в свою чергу наголошував на невихованій поведінці ОСОБА_5 . В подальшому після розмови також і в кабінеті директора школи, на емоціях, він написав заяви на звільнення із займаних посад, після чого у нього був останній урок фізичної культури у 7-Б класі за участі ОСОБА_4 . Не заперечує, що був у пригніченому настрої та в силу свого характеру цитував вірш з твору Шекспіра «Король Георг». Не мав наміру нікому погрожувати. Вважає, що відсутні ознаки булінгу в його діях, позаяк умислу на цькування, попереднього наміру образити ОСОБА_5 , систематичності його дій не було. Був наявний одноразовий конфлікт, який спровокований поведінкою учня, наявністю загрози його безпеці, який в подальшому обговорювався за участю мами учня та дирекції школи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук С.О. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення та клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №758264 від 26.12.2023 року. У судовому засіданні підтримала вказані клопотання, наголошуючи на неправомірності складення протоколу про адміністративне правопорушення, з протиправним проникненням до житла ОСОБА_1 , з одностороннім вивченням обставин, не наданням можливості особі, яка притягається до адмінвідповідальності, висловити свої пояснення та надати докази. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки булінгу.

Інспектор СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, яка склала протокол, - ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що питання вчинення булінгу вчителем ОСОБА_1 відносно учня ОСОБА_8 розглядалося на комісії з розгляду випадку булінгу в навчальному закладі, куди вона була запрошена. Після відібрання пояснень, зокрема, у дітей 7-Б та 6-А класів, комісією встановлено, що вказане діяння мало місце. Директором школи про вказаний випадок повідомлено начальника Володимирського РВП ГУНП ГУНП у Волинській області, після чого нею було зібрано адмінматеріали та складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. Для складення протоколу вона дійсно прибула за місцем проживання ОСОБА_1 , позаяк останній будь яким чином не реагував на її повідомлення та виклики, при цьому заперечень з приводу перебування на території його будинковолодіння, останній не висловлював. Вказане у протоколі у судовому засіданні підтримала повністю, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Малолітній потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що на одному з уроків фізичної культури вчитель ОСОБА_1 ображав його, назвав «тряпкою» та іншими неприємними словами, він сказав вчителю, що той «сам такий». Після чого останній штовхнув його та вивів із спортзалу. Пізніше 05.12.2023 року на уроці фізичної культури, що відбувався на вулиці, вчитель погрожував йому тим, що розправиться з ним та його сім`єю.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що про факт булінгу їй стало відомо зі слів інших батьків однокласників. Після чого 05.12.2023 року вона прийшла до школи для того, щоб розібратися у ситуації, що склалася, де в присутності заступника директора школи вчитель знову ображав її сина, наголошував на його невихованості, лякав її соціальними службами. Вчителя було звільнено, у чому останній звинувачував ОСОБА_5 . Дитина перебувала у пригніченому настрої, коли згадує про цю ситуацію, плаче, а тому діями вчителя було завдано шкоди його психічному здоров`ю.

Представник потерпілого адвокат Бакаєвич А.В. у судовому засіданні зазначив, що зібраними у справі доказами підтверджується факт вчинення булінгу ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, його захисника, потерпілого, його законного представника та представника, інспектора поліції та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, органом поліції до суду направлено такі докази, що досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 758264 від 26.12.2023 року (а.с. 1);

- повідомлення директора ОЗЗСО "Локачинський ліцей", адресоване начальнику Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про ймовірний випадок булінгу від 07.12.2023 року №71/06-16, від 14.12.2023 року №77/06-16 (а.с. 3, 9);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 06.12.2023 року (а.с. 6);

- заяву та письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.7, 8);

- письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (а.с. 12-28);

- повідомлення ОСОБА_21 директору ОЗЗСО "Локачинський ліцей" від 05.12.2023 року (а.с. 29);

- характеристика ОСОБА_2 , учня 7-Б класу, наданої ОЗЗСО «Локачинський ліцей» (а.с.31);

- характеристика діяльності вчителя історії ОЗЗСО «Локачинський ліцей» ОСОБА_1 (а.с. 32);

- наказ директора ОЗЗСО "Локачинський ліцей" від 03.02.2020 року про створення комісії по запобіганню та протидії булінгу (а.с. 33-35);

- протоколи №1 від 11.12.2023 року та №2 від 14.12.2023 року засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування), де ухвалено рішення про вчинення психологічного булінгу (цькування) щодо малолітнього ОСОБА_4 , учня 7-Б класу, зі сторони вчителя ОСОБА_1 (а.с. 38-43);

- психологічний висновок та висновок соціального педагога (а.с.44-45);

- пояснювальні записки класного керівника 7-Б класу ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_25 , його мами ОСОБА_3 та учнів 7-Б та 6-А класів (а.с. 46-60);

- довідку ОЗЗСО "Локачинський ліцей" від 08.12.2023 року №187, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді учителя історії та вихователя для супроводу учнів під час організованого перевезення шкільним автобусом за сумісництвом з 01.09.2023 року по 05.12.2023 року, звільнений з роботи за власним бажанням згідно із ст.38 КЗпП України (а.с.61);

- заяви ОСОБА_1 про звільнення з займаної посади за власним бажанням від 05.12.2023 року, накази про звільнення ОСОБА_1 з роботи, за власним бажанням, згідно із ст.38 КЗпП України (а.с. 62-65);

- заяви ОСОБА_1 про відкликання власних заяв про звільнення та повідомлення на ці заяви (а.с. 68-73);

- рапорти інспектора Ткачук О.С. (а.с. 74-79);

- розклад занять 5-11 класів на І семестр 2023/2024 н.р. та розклад дзвінків ОЗЗСО "Локачинський ліцей" (а.с. 82-84);

- скріншоти телефонних дзвінків та повідомлень (а.с. 85, 88-91);

- диск з відеоматеріалами складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 96);

- довідку від 03.06.2024 року «Про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 », якою підтверджено в результаті перевірки відсутність в діях ОСОБА_7 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.366 КК України (а.с.183-185).

Суд не вбачає підстав для визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими з огляду на викладене стороною захисту в клопотанні про визнання недопустимим протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-4 КУпАП, що передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі). Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, виражається у формі психологічного, фізичного, економічного, сексуального насильства, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій; наслідки у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (яка могла бути чи була заподіяна); причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єкт адміністративного правопорушення може бути як загальний, так і спеціальний (булінг стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи може бути вчинено будь якою особою (загальний суб`єкт), а стосовно «інших учасників освітнього процесу» - лише малолітньою або неповнолітньою особою (спеціальний суб`єкт)).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається у формі прямого умислу. Кривдник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його шкідливі наслідки та бажає настання цих наслідків.

Так, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 №2657-VIII містить визначення поняття та перелік типових ознак булінгу (цькування), до яких належать:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №583/3295/19 зазначено, що словосполучення систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства описує діяння. Закінченим правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Тобто, систематичність як ознаку насильства можна визначити як вчинення трьох або більше діянь, які пов`язані однаковими або подібними об`єктами, вчиняються в межах однієї й тієї самої форми вини та спрямовані на досягнення загального результату.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2023 року серії ВАВ №758264 вбачається, що у ньому зазначено три діяння ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 (17.11.2023 року орієнтовно о 13:00 під час уроку, 05.12.2023 року орієнтовно о 11:45, на перерві в коридорі, та орієнтовно о 13:00 під час уроку, на вулиці, поблизу навчального закладу), які інспектором кваліфіковано як булінг (цькування).

При цьому в ході судового розгляду не встановлено, якими були дії ОСОБА_1 , спрямовані на вчиненні булінгу відносно малолітнього ОСОБА_2 05.12.2023 року, орієнтовно о 11:45, на перерві в коридорі навчального закладу.

Висновок комісії з розгляду випадку булінгу в ОЗЗСО «Локачинський ліцей» ґрунтується, зокрема, на поясненнях учнів 7-Б та 6-А класів.

Допитані судом як свідки директор школи ОСОБА_20 , заступник директора ОСОБА_22 , заступник директора ОСОБА_21 , класний керівник 7-Б класу ОСОБА_10 , практичний психолог ОСОБА_26 , соціальний педагог ОСОБА_27 вказаний вище висновок підтвердили.

Разом з тим, в судовому засіданні, безпосередньо, за участю психолога, було заслухано пояснення ряду учнів цих класів, а саме: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_14 , ОСОБА_32 .

При цьому пояснення дітей в своїй сукупності дають можливість встановити обставину словесної образи ОСОБА_1 учня ОСОБА_2 на одному з уроків фізичної культури. Водночас, учні вказують і на поведінку ОСОБА_2 , який катався на канаті, не виконував вказівок вчителя, не повернув м`яч, порушував дисципліну.

Однак, з пояснень дітей не вбачається, що такі обставини носили постійний характер та були спрямовані на умисне приниження саме ОСОБА_2 , безпідставне чіпляння та завдання йому шкоди.

Пояснення дітей не є однозначними, загалом їм подобалася методика викладання вчителя ОСОБА_33 .

ОСОБА_1 в ході судового розгляду визнав факт конфлікту, що відбувся із ОСОБА_2 , та висловив жаль з приводу нестримності своїх дій. Однак наголошує, це був одноразовий конфлікт, а 05.12.2023 року за участю мами ОСОБА_2 відбулося його обговорення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22 грудня 2010 року по справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин та зібраних у справі доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП, зокрема відсутня систематичність, як ознака булінгу.

Також судом не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 діяв умисно, з метою заподіяння психологічної або фізичної шкоди малолітньому ОСОБА_2 , його приниження, підпорядкування своїм інтересам чи спричинення соціальної ізоляції останнього з мотивів особистої неприязні до малолітнього чи бажання самоутвердитися, тощо.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпція.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку що в ході судового розгляду не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів наявності в його діях саме ознак булінгу, а тому справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-4 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 245-247, 251, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба