Справа № 395/1290/24
Провадження № 3-в/395/6/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., за участю секретаря судового засідання Понури Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, стосовно якого 15 серпня 2024 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 183-1 ч.1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин,

ВСТАНОВИВ:

У поданні Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 19 лютого 2025 року ставиться питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення, зокрема постанови Новомиргородським районним судом Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин.

У поданні зазначено, що Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 17 вересня 2024 року надійшла на виконання постанова суду, що набрала законної сили. ОСОБА_1 приступив до виконання адміністративного стягнення з 19.09.2024 року, за відпрацьований час у вересні 2024 року до Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було перераховано 1314,36 гривень. 09.10.2024 за місцем відпрацювання адміністративного стягнення ОСОБА_1 отримав з ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку та розпорядження, згідно яких він повинен з`явитися до даної установи 14 жовтня 2014 року. 22 жовтня 2024 року до Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області надійшов рекомендаційний лист військової частини НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 відібрано як кандидата для проходження військової служби за контрактом.

Враховуючи вищевикладене, ставиться питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення.

Представник органу пробації та ОСОБА_1 повідомлені у встановленому законом порядку про дату, місце та час розгляду справи у судове засідання не з`явилися, від представника органу пробації Подвацатнікової І.А. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, від ОСОБА_2 будь-яких клопотань та заяв до суду не надходило.

Розглянувши вказане подання, вивчивши особову справу стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП, суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день. Суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст. 325-1 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Відповідно до ст. 325-3 КУпАП, на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу за місцем виконання порушником суспільно корисних робіт покладається: погодження з органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, переліку об`єктів, на яких порушники виконують суспільно корисні роботи, та видів таких робіт; контроль за виконанням порушниками призначених їм робіт; своєчасне повідомлення органу центрального органу виконавчої влади, визначеного абзацом другим цієї статті, про ухилення порушника від виконання суспільно корисних робіт; ведення обліку та інформування органу центрального органу виконавчої влади, визначеного абзацом другим цієї статті, про кількість відпрацьованих порушником годин; нарахування плати порушнику за виконання суспільно корисних робіт та перерахування її на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Окрім того, порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачений наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року "Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт"(далі Порядок).

Так, згідно розділу ХІ Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування. Строк стягнення у вигляді суспільно корисних робіт обчислюється в годинах, протягом яких порушник виконував визначену суспільно корисну працю. Суспільно корисні роботи виконуються не більше восьми годин на день, неповнолітніми - двох годин на день. Щороку на початку року уповноважений орган з питань пробації надсилає запити до органів місцевого самоврядування та власникам підприємств щодо погодження переліку об`єктів, на яких порушники відбуватимуть суспільно корисні роботи, та видів таких робіт.

Функції уповноваженого органу з питань пробації при виконанні адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачені розділом ХІІ Порядку.

Відповідно до п. 12.1 Порядку, при виконанні постанов суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт на уповноважений орган з питань пробації покладаються: облік порушників; роз`яснення порушникам порядку та умов відбування суспільно корисних робіт; погодження з органами місцевого самоврядування та власниками підприємств переліку об`єктів, на яких порушники виконуватимуть суспільно корисні роботи, та видів таких робіт; контроль за відбуванням стягнення порушниками та виконанням обов`язків власником підприємства за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт; облік відпрацьованого порушниками часу; проведення у разі потреби контрольних перевірок за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт; зясування причин невиходу порушників на суспільно корисні роботи; складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт.

Умови виконання постанов суду (судді) про застосування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачені розділом ХІІІ Порядку.

Відповідно до п. 13.14. Порядку, усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішуються судом, який виніс постанову.

За приписами ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі ст.302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

В свою чергу, в пунктах 5, 6 та 9 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік випадків, у разі настання яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання. В усіх інших випадках постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання. Крім цього, вимога зазначена в поданні стосовно скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність не підлягає задоволенню, оскільки суд з власної ініціативи не може скасувати постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин, яка винесена у відповідності до чинного законодавства та набрала законної сили.

Законом не визначено можливість заміни покарання у вигляді суспільно корисних робіт на інший вид покарання.

Разом з тим статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Крім цього суд не вправі застосувати положення ст.80 КК України як аналогію закону при вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт за наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини дійсно неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У зв`язку з чим, у разі відсутності відповідних норм у КУпАП, які регламентують певну процедуру (провадження) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має право застосовувати аналогію з кримінальним процесом, а не з нормами Кримінального кодексу України.

При цьому, не можна застосовувати аналогію закону, а саме норму ст.80 КК України, оскільки згідно до ст.3 ч.4 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Разом з цим, на теперішній час відсутній законодавчо визначений механізм щодо вжиття будь-яких заходів у випадку відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, за її місцем проживання та невідомим місцеперебуванням, наявності підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду, у зв`язку чим в задоволенні подання слід відмовити, а тому особова справа відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню доОдеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області для продовження виконання постанови суду.

Керуючись ст. ст. 245, 304, 325-4 КУпАП, наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 19 лютого 2025 року відмовити.

Копію постанови направити начальнику Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський