ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., при секретарі Роскрут К. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та його захисника, - адвоката Олару Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Олару Д. В. на постанову судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180037, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 листопада 2024 року о 21 год 54 хв. в с. Остриця по вул. Садова, 1Б, Чернівецького району Чернівецької області керував автомобілем марки «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокатом Олару Д. В. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки

ЄУНСС: 714/1608/24 Головуючий у І інстанції: Єфтемій С. М.

Номер провадження: 33/822/100/25 Головуючий суддя : Давній В. П.

наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване

судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180037 складений з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що на долучених до матеріалів справи відеозаписах з відеореєстратора та нагрудних відеореєстраторів інспекторів поліції зафіксовано лише рух автомобіля, проте не видно, хто саме керував транспортним засобом, після чого даний відеозапис переривається, та розпочинається другий відеозапис, з нагрудного відеореєстратора, який по хронології часу починається майже через одну хвилину і демонструє спілкування з ОСОБА_1 . Автомобіль перебуває в нерухомому стані.

Стверджує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а обов`язок доведення цього факту покладається на працівника поліції. Таким чином, вважає, що працівниками поліції не було належним чином виконано обов`язок щодо збирання доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Апелює, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог встановлених у ст.ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р.

На думку захисника, порушення працівниками поліції вимог, що передбачені вищезазначеними нормативно-правовими актами полягає в тому, що медичний огляд в закладі охорони здоров`я, в разі відмови особи проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а обов`язком інспектора поліції, який здійснює оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що є явним порушенням принципу верховенства права.

Окрім цього, зазначає те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справи у суді першої інстанції, а тому не мав змоги навести свої заперечення та скористатися правовою допомогою.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Олару Д. В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, наведених у ній, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180037 від 22 листопада 2024 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння; направлення до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 22.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3528967 від 22.11.2024 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним ПДР; відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, та заперечення факту керування ним транспортним засобом. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився. При цьому працівником поліції було роз`яснено останньому суть правопорушення та наслідки відмови.

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Положеннями п. 1. 5 ПДР України встановлено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів із портативного відеореєстратора та бодікамери працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис складається з двох частин, і розпочинається з того моменту, як працівники поліції заїжджають на парковку магазину «АТБ», що знаходиться у с. Остриця по вул. Садова, 1Б, Чернівецького району, Чернівецької області. Далі, на відеозаписі зафіксовано, як автомобіль марки «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_1 , розпочав рух заднім ходом з паркувального місця, проте через кілька секунд повернувся у вихідне положення, якраз в момент під`їзду до нього працівників поліції. Моменту виходу будь-кого з машини зафіксовано не було. На відеозаписів видно, що під час здійснення вищевказаного маневру, у автомобіля зафіксовано технічну несправність, а саме те, що не працює правий габарит. Далі запис переривається, і розпочинається з того, що працівник поліції припарковує машину, виходить з неї і прямує до автомобіля марки «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючим двигуном, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_1 . Під час розмови з ОСОБА_1 поліцейські стверджували, що останній керував транспортним засобом, показавши йому запис з відеореєстратора, однак ОСОБА_1 в категоричній формі заперечував факт керування ним автомобілем та вказував на те, що він не є водієм даного транспортного засобу, а просто вийшов та пересів на водійське сидіння, щоб поспілкуватися з пасажиркою. Поліцейський демонструє ОСОБА_1 , що на снігу залишились свіжі сліди, які ведуть до його автомобіля, що свідчить про те, що він недавно здійснював маневр.

З відеозапису також вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, та можливість надати пояснення; було оголошено суть правопорушення та наслідки. Також, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи вживав останній будь-які заборонені речовини, і чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager». ОСОБА_1 продовжував стверджувати, що він не водій даного т. з., запитуючи «Чому я маю проходити цей тест?». Надалі поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що ним було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.

Далі, на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи буде останній проходити тест у лікаря-нарколога (00:13:02). Дане запитання поліцейський поставив двічі, на що ОСОБА_1 відповів: «Чому я маю їхати?» (00:14:23).

Згодом надходить знайома ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та вказує, що за кермом перебувала вона, однак їй по потребі необхідно було вийти (00:21:27).

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 , пояснила, що 22 листопада 2024 року у вечірній час вона разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали в АТБ за продуктами та заодно протестувати вищевказаний автомобіль, оскільки вона хоче його придбати. Стверджувала, що оскільки ОСОБА_1 випив пиво, саме вона керувала транспортним засобом.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 , підтвердила пояснення свідка ОСОБА_2 , при цьому, пояснила, що ОСОБА_1 за її проханням пересів із заднього сидіння на переднє водійське, оскільки їй стало холодно і вона попросила його включити пічку.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги вищевказані пояснення свідків, оскільки вони суперечать встановленим районним та апеляційним судом обставинам, а також не спростовують те, що саме ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 22 листопада 2024 року о 21 год 54 хв. в с. Остриця по вул. Садова, 1Б, Чернівецького району Чернівецької області транспортним засобом марки «Субару Форестер», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з якого було встановлено, що водія ОСОБА_1 , було зупинено у зв`язку із порушенням ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначене також підтверджується і наявною в матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3528967 від 22.11.2024 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а. с. 9).

Також, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено, що працівники поліції, зазначивши суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали їм підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, одразу запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager».

Окрім цього, працівником поліції було чітко поінформовано ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»; було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, що останній відмовився зробити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Олару Д. В., помилково трактує норму закону, стверджуючи, що проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є не правом особи, а обов`язком поліцейського забезпечити таке обстеження. Проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я можливе лише за згодою особи, яку притягають до адміністративної відповідальності. Примусове направлення на такий огляд суперечить принципам захисту прав людини, оскільки може розцінюватися, як порушення права на гідність та особисту недоторканність, які гарантовані Конституцією України та рядом національних і міжнародних правових актів.

Позиція захисника Олару Д. В. щодо відсутності роз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння також не знайшла свого підтвердження, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах провадження, зафіксовано, що працівник поліції належним чином поінформував ОСОБА_1 про правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (00:13:16 00:13:52).

Працівниками поліції було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, що також підтверджується відеозаписом.

В матеріалах справи містяться відомості щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, а саме, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, як працівник поліції роз`яснює дружині ОСОБА_1 те, що саме вона повинна керувати надалі транспортним засобом, в іншому випадку, її також буде притягнуто до відповідальності (00:39:27).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що випливає з буквального тлумачення диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Уповноваженим органом було надано суду докази, які спростовують вище вказані твердження апелянта.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги КУпАП та Інструкції, а суд першої інстанції при розгляді справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція апелянта, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстави для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Олару Д. В., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній