ПОСТАНОВА

Іменем України

18.03.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

31.01.2025 близько 07:50 год. по вул. Центральній в с. Могилівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Зафіра, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився. По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234710.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнав повністю. Пояснив, що їхав на роботу в с. Могилівка в кар`єр та його безпідставно зупинили працівники поліції , він був без ознак будь-якого сп`яніння. Працівники поліції запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння, він сказав, що йому необхідно повідомити на роботу, зателефонував на роботу, але ніхто не взяв трубку. Працівники поліції роз`яснили, що він може відмовитись від проходження освідування на що він погодився, однак не знав, що є відповідальність за відмову від проходження освідування.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Зубань О.О. в письмових поясненнях та клопотанні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Зазначив, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вину не визнає, поспішав на роботу, оскільки працював на гранітному кар`єрі водієм «Білаз» в с. Демидівка і був зупинений працівниками поліції вранці по дорозі на роботу. ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі у зв`язку із наступним: коли працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він спочатку погодився, але сказав, що йому потрібно попередити керівника, що він спізниться на роботу, але завгар трубку не взяв. Почувши те, що ОСОБА_1 поспішає працівники поліції почали словесно спонукати його до відмови від огляду. Зокрема, працівник поліції сказав, що ОСОБА_1 може відмовитись і суді потім пояснити, що поспішав на роботу. При цьому, працівники поліції не роз`яснив жодних наслідків відмови. А ОСОБА_1 будучи юридично необізнаним думав, що йому за відмову нічого не буде. Тобто, з відеозапису видно, що працівники поліції спонукали ОСОБА_1 до відмови і наслідків у формі штрафу чи позбавлення права керування транспортним засобом йому не роз`яснили. Отже, дії працівників поліції не відповідали закону. В направленні та Акті вказані ознаки сп`яніння: порушення мови, тремтіння рук, не реагування зіниць очей на світло. Проте, якщо подивитися відеозапис то на ньому видно, що мова у ОСОБА_1 чітка, на питання він відповідає чітко і зрозуміло. Тремтіння рук на відеозаписі теж відсутнє, протокол ОСОБА_1 підписує спокійно, кури не тремтять. А щодо нереагування зіниць на світло, то як працівники поліції могли це перевірити, якщо було багато світла, оскільки це був денний час. Працівники поліції порушили процедуру направлення на огляд на стан сп`яніння, адже вони мали направити в найближчу медичну установу, а направили аж у м. Вінниця, хоча зупинили на автодорозі між с. Могилівка та с. Демидівка, тобто найближчою медичною установою є КНП «Жмеринська ЦРЛ». НА відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 нічого не порушив і його зупинка відповідно була перевищенням повноважень зі сторони поліції. Про це свідчить відеозапис на якому ОСОБА_1 не повідомили про те, що він щось порушив. Крім того, про відсутність порушень ПДР України свідчить те, що крім протоколу по ст. 130 КУпАП, інших протоколів та постанов відносно нього в той час складено не було. Фактично провокування та спонукання працівником поліції ОСОБА_1 до відмови від огляду призведе до втрати єдиного джерела доходу, оскільки він є водієм «Білазу» в кар`єрі в Демидівці.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 №234710 ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Зафіра, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відповідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування.

Згідно дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції для перевірки військово-облікових документів відповідно до ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію». У працівника поліції виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння в лікарні в м. Вінниця та роз`яснено ОСОБА_1 його право поспілкуватися з адвокатом у разі його наявності. ОСОБА_1 закрив вікно в автомобілі та поспілкувався по телефону, після чого відмовився від проходження освідування та працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проглянувши відеодиск з записом, приходжу до такого.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд розцінює невизнавальні покази ОСОБА_1 як уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши таким чином зібрані в ході судового розгляду справи докази, приходжу до висновку, що в даному випадку було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП; ОСОБА_1 винний в його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності відповідно до вимог закону; обставин, що згідно зі статтями 34, 35 КУпАП пом`якшують і обтяжують відповідальність, при розгляді справи не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 можливості врахування характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини, а також пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин немає, оскільки частиною першою статті 130 КУпАП не передбачені альтернативні види адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Керуючись частиною першою статті 130 КУпАП, статтями 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя