ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619 / 9258 / 24 Суддя суду 1 інстанції: Риков М.І.
Провадження № 33/818/ 628 /25 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з участю його захисника - Вайленко Г.О., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від «31» 01 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , визнано винним:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

В силу ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2024 року о 17:00 водій ОСОБА_1 в с-щі Пересічне по вул. Сумський Шлях, біля буд. № 233, Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції в установленому законом порядку - прослідувати до медичного закладу КНП ХОР «ОКНЛ», м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18 А, для огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису TECSAR BDC-43-GWCP, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 05 листопада 2024 року о 17:00 водій ОСОБА_1 в с-щі Пересічне по вул. Сумський Шлях, біля буд. № 233, Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби з непрацюючою лівою лампою ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 в Правил дорожнього руху - «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла». Раніше, 28 квітня 2024 року ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (постанова серії ЕНА 2017676), у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимог ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Вайленко Г.О. подала апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Дергачівського районного суду Харківської області від «31» 01 2025 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини по справі, а працівники поліції не повідомили водію ОСОБА_1 які саме ознаки наркотичного сп`яніння вони виявили.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Крім того, було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений смс-повісткою від 10 03 2025 року.

Його захисник Вайленко Г.О. підтримувала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та підтримувала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З метою необмеження доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважати пропущений строк таким що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166914 05 листопада 2024 року о 17:00 водій ОСОБА_1 в с-щі Пересічне по вул. Сумський Шлях, біля буд. № 233, Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції в установленому законом порядку - прослідувати до медичного закладу КНП ХОР «ОКНЛ», м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18 А, для огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису TECSAR BDC-43-GWCP, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Додатково встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 166921 05 листопада 2024 року о 17:00 водій ОСОБА_1 в с-щі Пересічне по вул. Сумський Шлях, біля буд. № 233, Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби з непрацюючою лівою лампою ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 в Правил дорожнього руху - «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла». Раніше, 28 квітня 2024 року ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (постанова серії ЕНА 2017676), у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було досліджено відеозапис, що долучений до матеріалів справи, на якому встановлено, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 через непрацюючу ліву лампу ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 в Правил дорожнього руху, що є законною підставою для зупинки транспортного засобу.

При спілкуванні із водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога.

На фрагменті відеозапису на 18 год 53 хв 40 сек водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

Даний факт спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності підтвердження в матеріалах справи відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, тому аргумент сторони захисту не заслуговує на увагу.

Своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, - проводиться лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії чи бездіяльність співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Вина водія ОСОБА_1 в порушенні вимог ч.4 ст.121 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.11.2024 серії ЕПР1 № 166921 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, які відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка їх вчинила; відеозаписом з технічного відеозапису TECSAR BDC-43-GWCP працівника поліції; довідкою «ІПНП» про притягнення особи до адміністративної відповідальності протягом року. За даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ІП Особа» протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 28 квітня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (постанова серії ЕНА 2017676), штраф 340 грн 00 коп.

Крім того, водій ОСОБА_1 на а.с.3 надав пояснення, де вказує, що 05.11.2024 біля 17.00 він їхав на автомобілі «ВАЗ-2101», н.з НОМЕР_2 з с. Вільшани в сел. Пересічне Харківського району Харківської області та його зупинили співробітники поліції в районі вул. Сумський Шлях, буд. 233. Причину зупинки пояснили, що на транспортному засобі несправна ліва фара, яка не працювала в темну пору доби. Після чого його повідомили, що поліцейські виявили ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі, нащо ОСОБА_1 відмовився. Йому було роз`яснено всі його права. Претензій ні до кого не має.

Вказані пояснення підписані ОСОБА_1 , який власноручно зазначив: «З моїх слів записано вірно, мною прочитано. 05.11.2024».

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду апеляційної інстанції захисником Вайленко Г.О. не наведено та не було надано.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч.4 ст.121 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121, ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Дергачівськогорайонного суду Харківської області від «31» 01 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.121, ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило