Справа № 758/7254/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Ковбасюк О.О. за участю секретаря судового засідання Білоус А.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Кінебаса О.М., представника Енергетичної митниці Швед А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «СТАБ ПЛЮС,

за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва надійшов протокол про порушення митних правил №0066/90300/2024 від 28.03.2024, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Як зазначено у протоколі, 23.02.2023 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», відділи митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці, з Латвійської Республіки через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «СТАБ ПЛЮС» (16500, Україна, Чернігівська обл., м. Бахмач, вул. Даньківський шлях, 53, ) був переміщений товар «Газ вуглеводневий скраплений LPG» загальною вагою 35 700 кг, 66,357 тис. л при 15 град. С та загальною вартістю 15 886,5 Євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на моменти перетину кордону дорівнює 618 505,93 грн).

Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі:

- сертифіката (паспорта) якості від 01.02.2023 №929;

- рахунків фактур (інвойсів) від 20.02.2023 №680005 та №680006;

- міжнародних автомобільно-транспортних документів від 20.02.2023 №LV-23MN-000000395 та №LV-23MN-000000393.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями типу IM40EА від 22.02.2023 №23UA15U8 та від 23.02.2023 №23UA75U5.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 08.09.2022 №08/09-S-2022, укладеного між чеським підприємством PPS GROUP S.r.o. (Sazovicka 457/20, 155 21 Praha 55, Czech Republic), в особі директора Світлани Стриха , та ТОВ «СТАБ ПЛЮС», в особі директора ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - «газ вуглеводневий скраплений», «дизельне паливо» та «бензини», якість яких має відповідати чинному на момент відвантаження ТУ, зазначеному в сертифікаті (паспорті) якості, виданому виробником або продавцем, або незалежною лабораторією.

На виконання статті 198 Митного кодексу України митним брокером ТОВ «ГРУПП СВ» ОСОБА_4 до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 01.02.2023 №162615_4912929, виданий заводом-виробником «Orlen Lietuva».

01.03.2023 Енергетична митниця отримала лист від 17.02.2023 №62 від Представництва AT «Orlen Lietuva» в Україні щодо фактів використання постачальниками палива підроблених сертифікатів якості компанії.

З метою перевірки законності ввезення товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG», який надійшов на адресу ТОВ «СТАБ ПЛЮС», зокрема, справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 01.02.2023 №162615_4912929, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні (вих. №7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024).

За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався відправнику (Latvijas propana gaze SIA) товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» на 19 420 кг.

Однак, фактично ТОВ «СТАБ ПЛЮС» з наданням сертифікату якості від 01.02.2023 №162615_4912929 було ввезено на митну територію України 35 700 кг, що на 16 280 кг перевищує кількість відвантаженого Latvijas propana gaze SIA товару.

Відповідно до частини 2 статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними карти обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ТОВ «СТАБ ПЛЮС» є ОСОБА_1 .

Статтею 65 Господарського кодексу України передбачено, що керівник підприємства без доручень діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

На запрошення Енергетичної митниці від 21.03.2024 №7.6-3/20/13/1367 ОСОБА_1 не з`явився та станом на момент складення протоколу жодних пояснень не надав.

Згідно з інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПК «Провадження у справах про МІ», встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 482, 483 МК України, не притягувався.

Таким чином, керівником ТОВ «СТАБ ПЛЮС» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» з приховуванням від митного контролю у кількості 16 280 кг вартістю 7 244,6 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 282 052,56 грн, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Виходячи з вищевикладеного, в діях керівника ТОВ «СТАБ ПЛЮС» ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

В судовому засіданні захисник Кінебас О.М. просив закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483МК України, в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що поставка товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту №08/09-S-2022 від 08.09.2022 , укладеного між чеським підприємством PPS GROUP s.r.o. та ТОВ «СТАБ ПЛЮС», директором якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - «газ вуглеводневий скраплений», «дизельне паливо» та «бензини», якість яких має відповідати чинному на момент відвантаження ТУ, зазначеному в сертифікаті (паспорті) якості, виданому виробником або продавцем, або незалежною лабораторією.

На виконання статті 198 Митного кодексу України митним брокером ТОВ «ГРУПП СВ» ОСОБА_4 до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 01.02.2023 №162615_4912929, виданий заводом-виробником «Orlen Lietuva».

При цьому 01.03.2023 Енергетична митниця отримала лист №62 від 17.02.2023 від Представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні щодо фактів використання постачальниками палива підроблених сертифікатів якості компанії.

Отже, у даному випадку наявне неправильне трактування з боку Енергетичної митниці інформації, наданої від представництва латвійської компанії в Україні, внаслідок чого до адміністративної відповідальності були притягнені десятки підприємств, вина яких у такій ситуації відсутня.

З метою перевірки законності ввезення товарів «Газ вуглеводневий скраплений LPG», які надійшли на адресу ТОВ «СТАБ ПЛЮС», зокрема, справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 01.02.2023 №162615_4912929, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництва АТ «Orlen Lietuva» в Україні (вих. №7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024).

За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався відправнику (Latvijas propana gaze SIA) товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG».

Доказом цього є експортні декларації №23LV5381 на 18 180 кг газу та №23LV6137 на 17 520 кг газу, що в сумі становить 35 700 кг фактично ввезеного та офіційно задекларованого газу.

Таким чином, ТОВ «СТАБ ПЛЮС» фактично набрало в Латвії 35 700 кг газу. Цю ж кількість газу товариством ввезено на територію України та задекларовано.

Проте латвійське підприємство видало сертифікат якості на кількість газу, яка не відповідає дійсності.

Вказане, за твердженнями захисника, доводить, що саме постачальник палива підробив сертифікат якості, а не замовник - ТОВ «СТАБ ПЛЮС».

Стверджуючи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, захисник просить також врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 195 МК України переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

П. 49 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що пропуск товарів через митний кордон України - це надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, що і було виконано ТОВ «СТАБ ПЛЮС» відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку покупця товару відповідно до зовнішньоекономічного контракту здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема, і сертифіката якості, який не викликав сумнівів у митного брокера (який, фактично, першим був ознайомлений з таким сертифікатом), оскільки він містив усі необхідні показники властивостей товару.

Оскільки поставка товару відбувалася саме в рамках зовнішньоекономічного контракту від 08.09.2022 №08/09-S-2022, укладеного між чеським підприємством PPS GROUP s.r.o. та ТОВ «СТАБ ПІЮС», то не лише перевірка, а й просто ознайомлення із вказаним сертифікатом якості від 01.02.2023 №162615_4912929 першочергово було доступне саме продавцю, тобто чеському підприємству PPS GROUP, адже саме продавець фізично перший бачить і контролює те, щоб відповідно до п. 2.1 указаного контракту від 08.09.2022 №08/09-S-2022 якість товару, проданого на умовах такого контракту, відповідала діючому на момент вивантаження ТУ, вказаному в сертифікатах, що видані лабораторією виробника чи продавця, або ж акредитованою лабораторією з міжнародним сертифікатом відповідності. Саме продавець першим об`єктивно, фізично бачить і товар, і всю документацію на нього.

Таким чином, попри відсутність передбаченої зазначеним контрактом відповідальності у випадку неперевірки чи неналежної перевірки товару продавцем, слід звернути увагу на першочерговість контакту з товаром продавця, а не покупця. Тим більше, продавець чітко знав яка кількість газу відправляється в Україну відповідно до експортних декларацій і саме продавець перший умисно чи з необережності не звернув увагу на невідповідність дійсності даних, зазначених у вказаному сертифікаті якості - його підробку.

Відповідно до ст. 11 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 416 МК митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Тобто митний брокер є посередником між особою, котру він представляє, та Державною митною службою України.

У відповідь на запрошення агента з митного оформлення ТОВ «Групп СВ» ОСОБА_4 від Енергетичної митниці на опитування щодо обставин скоєння вищезгаданого адміністративного правопорушення митний брокер надав відповідь №1 від 27.03.2024, у якій, зокрема, на питання «Яким чином Ви можете пояснити той факт, що відповідно до інформації, наданої заводом-виробником «Orlen Lietuva», сертифікат якості від 01.02.2023 №162615_4912929 був виданий на 19420 кг (що на 16280 кг менше, ніж надійшло на адресу ТОВ «СТАБ ПЛЮС») та був оформлений за митними деклараціями від 22.02.2023 №23UA15U8 та від 23.02.2023 №23UA75U5?» відповів наступним чином: «Даний факт мені не відомий, наголошую, що відповідно до договору про надання послуг митного брокера від 11.05.2022 №11/05 з ТОВ «СТАБ ПЛЮС», п. 4.2-4.4 передбачена повна відповідальність Замовника послуг за достовірність наданої інформації та документів», а, отже, митний брокер ніяким чином не міг повпливати на факт недостовірності даних, зазначених у відповідному сертифікаті якості».

Окремо захисник звертає увагу на те, що чинне законодавство України не покладає на покупця товару (особливо директора юридичної особи - покупця), що буде доставлений від продавця із-за кордону, обов`язку особистої перевірки товару та, тим більше, прилеглої до нього документації.

Крім того, захисник вказує на те, що у даному випадку є незрозумілим, як саме у діях директора ТОВ «СТАБ ПЛЮС» ОСОБА_1 проявляється активна поведінка щодо перевезення через митний кордон України товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» з нібито приховуванням від митного контролю у кількості 16280 кг, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості).

Так, ОСОБА_1 знає про кількість газу, що перевозиться, але не може першим наочно ознайомитися з оригіналом сертифікату якості на такий газ, тим більше, що під час попередніх перевезень товарів, що становлять предмет договору купівлі-продажу, подібних описок чи умисних підробок сертифікатів якості з боку компанії «Orlen Lietuva» не було.

Дотичність ОСОБА_1 до діяльності підприємства не означає, що він особисто здійснює дії, спрямовані саме на цей факт і випадок перевезення зазначеного газу через кордон У країни.

Отже, вина ОСОБА_1 не те, що не доведена поза розумним сумнівом, ні про яку вину з боку директора ТОВ «СТАБ ПЛЮС» не може бути й мови, оскільки сертифікат компанії «Orlen Lietuva» був явно підроблений.

У таку ситуацію потрапила не тільки невелика за організаційним аспектом ТОВ «СТАБ ПЛЮС», а й великі корпорації, предметом діяльності яких є бензини, дизельне паливо, різноманітні види газу і т.д.

Об`єктивно зрозуміло, що десятки великих корпорацій та невеликих компаній не могли одночасно підробити тисячі сертифікатів якості саме від «Orlen Lietuva». Це ще раз доводить, що підробка сертифікатів відбулася з боку постачальника, а Енергетична митниця неправильно трактувала поняття «постачальник» і притягнула до відповідальності десятки замовників. Це свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Зазначена ж ситуація взагалі виключає суб`єктивну сторону правопорушення, нібито скоєного ОСОБА_1 , бо до факту підробки сертифікату якості директор ТОВ «СТАБ ПЛЮС» взагалі не мав жодного внутрішнього (психологічного) ставлення, не кажучи вже про чітке розуміння, усвідомлення обставин та характеру незаконних дій.

Представник Енергетичної митниці вважала доведеними обставини, викладені в протоколах про порушення митних правил, підтримала подані до суду письмові заперечення.

Заслухавши пояснення захисника та представника митного органу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Згідно ч. 5. ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. У відповідності до ч. 4 та 5 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ч. 1 ст. 195 МК України переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Пунктом 49 частини першої статті 4 МК України визначено, що пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення;

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. А відтак, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Стаття 494 МК України визначає перелік даних, які повинен містити протокол про порушення митних правил, зокрема, в ньому зазначається місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Доказами у справі про порушення митних правил відповідно до ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Судом встановлено, що відповідно до змісту протоколу про порушення митних правил №0066/90300/2024 від 28.03.2024, складеного відносно ОСОБА_1 , 23.02.2023 через митний кордон України, відділи митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці, з Латвійської Республіки на адресу підприємства ТОВ «СТАБ ПЛЮС» був переміщений товар «Газ вуглеводневий скраплений LPG» загальною вагою 35 700 кг, вартістю 15 886,5 Євро.

Зазначений товар був оформлений за митними деклараціями типу IM40EА від 22.02.2023 №23UA15U8 та від 23.02.2023 №23UA75U5.

ТОВ «СТАБ ПЛЮС» придбало товар в чеського підприємства PPS GROUP S.r.o. на підставі зовнішньоекономічного контракту №08/09-S-2022 від 08.09.2022.

Відповідно до п. 1.1 вказаного контракту продавець має намір продати, а покупець має намір купити газ зріджений вуглеводневий, дизельне паливо та бензин, іменовані надалі «товари» на умовах та в порядку, обумовлених у цьому контракті, додаткових угод дод цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 якість товару, поставленого за умовами цього контракту повинна відповідати чинному на момент відвантаження ТУ, зазначеним у паспортах якості (сертифікатах), що видаються лабораторією виробника або продавця, або акредитованою лабораторією, що має міжнародний сертифікат відповідності.

Сертифікат якості від 01.02.2023 №162615_4912929, що був наданий продавцем PPS GROUP s.r.o покупцеві ТОВ «СТАБ ПЛЮС», був виданий на кількість (вагу) 19 420 кг.

У протоколі про порушення митних правил митний орган зазначив, що директором ТОВ «СТАБ ПЛЮС» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару, а саме сертифіката якості від 01.02.2023 №162615_4912929.

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи, поставка товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту №08/09-S-2022 від 08.09.2022 , укладеного між чеським підприємством PPS GROUP S.r.o. (Sazovicka 457/20, 155 21 Praha 55, Czech Republic), в особі директора Світлани Стриха , та ТОВ «СТАБ ПЛЮС», в особі директора ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - «газ вуглеводневий скраплений», «дизельне паливо» та «бензини», якість яких має відповідати чинному на момент відвантаження ТУ, зазначеному в сертифікаті (паспорті) якості, виданому виробником або продавцем, або незалежною лабораторією.

Отже, відповідно до вказаного контракту ТОВ «СТАБ ПЛЮС» придбало у PPS GROUP s.r.o газ вуглеводневий скраплений, документи на який було отримано покупцем від продавця, на підставі пунктів 2.1 договору. Якість, фізико-хімічні властивості, марка, країна походження товару підтверджувались сертифікатами якості та інвойсами, які надавались продавцем (або виробником).

Отже, відповідно до умов Контракту обов`язок надати сертифікат якості на партію товару покладений саме на компанію PPS GROUP s.r.o як продавця товару.

Громадянин України ОСОБА_1 ані як керівник компанії-покупця, ані як фізична особа сертифікат якості від 01.02.2023 №162615_4912929 у компетентних органах/організаціях не отримував та не мав права/обов`язку його отримувати.

Крім того, відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України №57-V від 01.08.2006 (далі по тексту - Конвенція), договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

Як слідує з матеріалів справи, поставка товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» здійснювалась, зокрема, на підставі міжнародних автомобільно-транспортних документів від 20.02.2023 №LV-23MN-000000395 та №LV-23MN-000000393.

Пунктом g) частини першої статті 6 Конвенції встановлено, що вантажна накладна містить перелік документів, переданих перевізнику.

У відповідності до частини першої статті 11 Конвенції для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати.

Відповідно до відомостей графи «5» наявних у матеріалах справи CMR, перевізнику товарів для здійснення перевезення було передано, зокрема, invoice (рахунок) та сертифікат (паспорт) якості №162615_4912929.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до положень Конвенції, обов`язок надати в розпорядження перевізника необхідні документи покладений на продавця, яким в даному випадку виступала компанія PPS GROUP s.r.o, що в чергове доводить, що громадянин України ОСОБА_1 ані як керівник компанії-покупця, ані як фізична особа не мав права/обов`язку виготовляти, отримувати та надавати необхідні для експорту товару з території Європейського Союзу документи, у тому числі сертифікати якості №162615_4912929.

Крім того, за результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався відправнику (Latvijas propana gaze SIA) товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG».

Доказом цього є експортні декларації №23LV5381 на 18 180 кг газу та №23LV6137 на 17 520 кг газу, що в сумі становить 35 700 кг фактично ввезеного та офіційно задекларованого газу.

Таким чином, ТОВ «СТАБ ПЛЮС» фактично набрало в Латвії 35 700 кг газу. Цю ж кількість газу товариством ввезено на територію України та задекларовано.

Дослідивши у сукупності вказані докази, суд приходить до висновку, що товаросупровідні документи разом з сертифікатом якості №162615_4912929 надавалися отримувачу відправником - компанією PPS GROUP s.r.o - при поставці товару, а отже, були отримані ТОВ «СТАБ ПЛЮС», сертифікат якості не є підставою для переміщення товарів через митний кордон.

Суд не бере до уваги викладене у протоколі про порушення митних правил стосовно того, що за результатами опрацювання відповіді наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 №D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався відправнику (Latvijas propana gaze SIA) товару «Газ вуглеводневий скраплений» нa 19 420 кг, оскільки з матеріалів справи, а саме, з листа №D2(12/11-9)-339 від 09.02.2024 від AB «Orlen Lietuva» вказане не вбачається.

Окрім того, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи документи не містять будь-якої інформації про те, що директором ТОВ «СТАБ ПЛЮС» ОСОБА_1 було отримано документи, які містять неправдиві відомості щодо кількості товару, або що сертифікат якості №162615_4912929 не видавалися литовським підприємством «Orlen Lietuva».

Дослідивши у сукупності вказані докази, суд приходить до висновку, що товаросупровідні документи разом з сертифікатом якості №162615_4912929 надавалися перевізнику та отримувачу продавцем та відправником - компанією PPS GROUP s.r.o у відповідності до умов зовнішньоекономічного контракту №08/09-S-2022 від 08.09.2022 .

Доказів, які підтверджують, що у ТОВ «СТАБ ПЛЮС» був інший сертифікат, ніж той, що виданий компанією-виробником, матеріали справи не містять, а отже, такі документи були отримані ТОВ «СТАБ ПЛЮС» законним шляхом, що виключає подію правопорушення, викладеного у протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_1 , та підтверджує відсутність об`єктивної сторони в діях останнього.

Крім того, Енергетичною митницею не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що товар був ввезений на територію України шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару, документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

Отже, дії, спрямовані переміщення через митний кордон України товару «Газ вуглеводневий скраплений LPG» з приховуванням від митного контролю у кількості 35 700 кг вартістю 15 886,5 Євро, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, не охоплюються способами (діями), перелічених у ч. 1 ст. 483 МК України, а отже, не є об`єктивною стороною ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому з матеріалів справи чітко вбачається, що обов`язок надати товаросупроводжувальні документи покладається на продавця товару - PPS GROUP s.r.o., відповідно до умов зовнішньоекономічного договору, який міститься в матеріалах справи та відповіді PPS GROUP s.r.o на запит, а не на покупця - ТОВ «СТАБ ПЛЮС» (директора ОСОБА_1 ).

Окрім того, вищевказаний протокол про порушення митних правил не містить деталізації та розкриття поняття «документу, що містять неправдиві відомості», які саме відомості в документі є неправдивими, а також які дії ОСОБА_1 було вчинено для переміщення товарів через митний кордон України.

Крім того, Енергетичною митницею не подано до суду доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснював переміщення чи дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України чи його декларування.

Натомість, у графах 23 міжнародних товаротранспортних накладних CMR та у копіях документів контролю доставки, поданих Енергетичною митницею, вказані дані про фізичних осіб - перевізників, серед яких відсутній ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що власник чи представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, отриманих незаконним шляхом, та таких, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України лише у тому випадку, коли вона з метою приховування від митного контролю особисто вчиняла дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, вказаних у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутня.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, що містять неправдиві відомості. Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Об`єктивною стороною правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, є не тільки надання документів отриманих незаконним шляхом чи документів, що містять неправдиві відомості для визначення кількості товару, а і його митної вартості, про що чітко зазначено у ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому, митним органом не ставиться питання щодо вказання неправдивих відомостей щодо митної вартості товару взагалі.

Тобто, обов`язковою умовою наявності об`єктивної сторони є не тільки надання документів отриманих незаконним шляхом чи документів, що містять неправдиві відомості для визначення кількості товару, а і його митної вартості, про що зазначено у ч. 1 ст. 483 МК України.

Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів умисного переміщення товару чи наміру умисно перемістити товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України лише у тому випадку, коли вона з метою приховування від митного контролю особисто вчиняла дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчиняв будь-яку із дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України.

Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів умисного переміщення товару чи наміру умисно перемістити товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу ОСОБА_1 вчиняти правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд звертає увагу, що у протоколі про порушення митних правил лише процитовано норми Господарського кодексу України, при цьому: не вказано, які саме вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також міжнародних договорів України з питань митної справи не були виконані ОСОБА_1 ; не вказано, якими правовими нормами або положеннями статуту саме на керівника підприємства покладено обов`язок виконання вимог, що не були виконані або виконані неналежним чином; не проаналізовано умови поставки, умови контракту, не здійснено перевірку обставини видачі/отримання сертифікату якості та рахунку-фактури та не вказано, які саме обов`язки керівник підприємства-імпортера мав виконати, але не виконав, або виконав у незаконний спосіб; не вказано якими фактичними обставинами (доказами) підтверджено невиконання, або неналежне виконання громадянином України ОСОБА_1 обов`язків, покладених на нього як на керівника підприємства; не вказано, які саме дії громадянина України ОСОБА_1 як керівника підприємства-імпортера призвели, на думку митниці, до переміщення товарів з приховуванням від митного контролю; не вказано, у який встановлений законодавством спосіб керівник підприємства покупця/отримувача має забезпечити достовірність та правдивість інформації, вказаній у товаросупровідних та комерційних документах безпосередньо продавцем/відправником товарів, а також має обов`язок встановлювати/перевіряти будь-які обставини, пов`язані із експортом товарів з території інших країн; не вказано, якими саме нормами законів та інших нормативно-правових актів України, а також міжнародних договорів України з питань митної справи встановлено вимоги для керівника підприємства - імпортера отримувати документи, необхідні для експорту товару, у тому числі сертифікат якості, або здійснювати перевірку дійсності документів, у тому числи сертифікату якості, що надаються експортером/відправником товарів.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. ЄСПЛ також неодноразово підкреслював, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 Постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, зазначено, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 483, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя О. О. Ковбасюк