КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/4624/24
Провадження № 3/505/245/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 м. Подільськ

Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної служби України відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про притягнення до адміністративної відповідальності, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області Подільським РУП ГУНП в Одеській області надійшли протоколи стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 матеріали судової справи № 505/4624/24 передано для розгляду судді Дзюбинському А.О.

Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДпРУ №002093Е від 12 листопада 2024 року, зазначено наступне: «… ОСОБА_1 о 13 год. 00 хв. 12 листопада 2024 року на південній околиці с. Климентове, Подільського району, Одеської області виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця зі складу прикордонного наряду «Прикордонний патруль», а саме на законну вимогу старшого лейтенанта ОСОБА_2 зупинитись у визначеному місці, не зупинився та продовживши рух на транспортному засобі марки «Фольцваген Гольф» д.н.з НОМЕР_3 і тільки після переслідування та тривалих сигналів зупинився, чим порушив вимоги ч.2 ст. 23, ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та вимоги абзацу 5 п.11 «Положення про прикордонний режим», затвердженого ПКМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

03.02.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Цуркана О.О. до суду надійшло клопотання в якому він зазначає, що ОСОБА_1 свою вину визнає та просить розглянути справу без їх участі, призначивши ОСОБА_1 мінімальне покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені .ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ч.1ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено уст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника прикордонної державної служби при виконанні ним службових обов`язків.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», відповідальність за неправомірні дії, що перешкоджають реалізації повноважень Державної прикордонної служби України - непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, дії останнього за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, як злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, кваліфіковані вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у злісній непокорі законним вимогам працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, доведена протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами, які є у справі.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 о 13 год. 00 хв. 12 листопада 2024 року на південній околиці с. Климентове, Подільського району, Одеської області виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця зі складу прикордонного наряду «Прикордонний патруль», а саме на законну вимогу старшого лейтенанта ОСОБА_2 зупинитись у визначеному місці, не зупинився та продовживши рух на транспортному засобі марки «Фольцваген Гольф» д.н.з НОМЕР_3 і тільки після переслідування та тривалих сигналів зупинився, чим порушив вимоги ч.2 ст. 23, ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та вимоги абзацу 5 п.11 «Положення про прикордонний режим», затвердженого ПКМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ДпРУ №002093Е від 12 листопада 2024 року, вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12 листопада 2024 року;

- рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) вдділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (типБ) старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 12 листопада 2024;

Проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору допустимості, об`єктивності та достатності, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та його наслідків, обставин справи, характеризуючих особу порушника даних, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому.

Даних про притягнення протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

У порядку вимог ст. 33 КУпАП суд враховує встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинено, особу порушника, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення (повне визнання порушником вини, та перебування у останнього на утриманні неповнолітніх дітей), враховуючи ступінь провини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити мінімальне стягнення за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачене санкцією вказаної частини статті у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 і відповідатиме визначеній ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 185-10, 252, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, відповідно до ст. 308 КУпАП постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК в Одеській області/ м. Подільськ/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0015746.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом внесення апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ