Справа № 944/6718/24
Провадження №3/944/180/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

20 листопада 2024 року о 10 год. 30 хв. на 62 км. + 300м. автодороги М-10 «Львів-Краковець», ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2107", номерний знак НОМЕР_1 , та після ДТП за його участі вживав алкогольні напої. При спілкуванні виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мовлення). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці події та в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10. є ПДР України - вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів виготовлених на їх основі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник, адвокат Каралюс Л.М., подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та участі ОСОБА_1

14.03.2025 захисник ОСОБА_1 , адвокат Каралюс Л.М., подав клопотання про закриття кримінального провадження. В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_1 20.11.2024, близько 12:50 год., після ДТП алкоголю не вживав. Алкоголь вживав напередодні поїздки ввечері. Щодо самої поїдки, то така була зумовлена необхідностю доставки до медичного закладу його малолітньої внучки ОСОБА_2 . Після скоєння ДТП, вже по прибуттю додому, він очікував працівників поліції, які йому зателефонували раніше та просили їх дочекатися. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, так як поліцейські пропонували пройти такий в м.Яворові, а не у ближчому територіальному до його місця проживання (с.Малнів) медичному закладі у м.Мостиська. Крім цього, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, що підтверджують факт вживання ОСОБА_1 алкоголю саме після ДТП. Окрім цього, ч.4 ст.130 КУпАП не передбачено відповідальності за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Просить закрити провадження у справі.

В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2025, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив що алкогольні напої вживав з вечора, зранку відчував що трохи випивший, але треба було їхати по медикаменти для внучки, яка хворіла. Їхав з невісткою ОСОБА_3 та свахою ОСОБА_4 . По дорозі заїхав на автозаправну станцію «Укр Нафта». Виїжджаючи з заправки, відбулось ДТП за участі його автомобіля та буса. Після ДТП розмовляв з водієм буса десь 10-15 хв., який оцінив шкоду в розмірі 100 американських доларів, яких він не мав з собою. В подальшому водій буса сказав йому їхати, а тому він поїхав додому. Зазначає, що після ДТП алкоголю не вживав, що можуть підтвердити свідки. За пів години по прибуттю додому, під`їхали поліцейські, які в ході розмови пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився. Повідомив, що вживав алкоголь після ДТП, оскільки не знав, яка буде відповідальність.

В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2025, свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 , який є її сватом, та дочкою ОСОБА_3 поїхали в смт.Краковець Яворівського району Львівської області в амбулаторію, оскільки захворіла внучка. Коли виїжали з заправки, їх зачепив бус, однак удар був не відчутний. Після спілкування з водієм буса, останній сказав, щоб вони їхали, а тому вони поїхали додому щоб взяти кошти та купити ліки для дитини, однак незабаром приїхала поліція. Чи вживав ОСОБА_1 алкоголь після ДТП не бачила, оскільки вона перебувала вдома. Між приїздом поліції та скоєним ДТП пройшло близько години.

В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2025, свідок ОСОБА_5 пояснила, що 20 листопада 2024 року вони разом з свекром і мамою їхали до лікарні щоб обстежити дитину, яка хворіла. На виїзді з заправки відбулось ДТП. Після ДТП вона була вдома та бачила, що ОСОБА_1 алкоголю не вживав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Частиною 4 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.10 ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції, визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178042 від 20.11.2024, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість рекції, письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 20.11.2024, ОСОБА_7 від 20.11.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2024, ОСОБА_8 від 20.11.2024, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178029 від 20.11.2024 та серії ЕПР1 №178016 від 20.11.2024.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (Clip-14.mp4, відрізок з 13:08:00 год) неодноразово наголошував на тому, що алкогольні напої він вживав після вчинення ДТП. Окрім цього, поліцейський зазначив, що водій ОСОБА_6 після ДТП відчував від ОСОБА_1 запах алкоголю, однак ОСОБА_1 категорично заперечив таке та повторно зазначив, що алкоголь вживав після ДТП, оскільки таким чином знімав стрес від пережитого. На вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкогольних напоїв після ДТП, надані в судовому засіданні, не узгоджуються з матеріалами справи, а тому не можуть бути взяті до уваги, оскільки надані з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та спростовуються описаними вище доказами.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_1 , адвоката Каралюса Л.М. на те, що ч.4 ст. 130 КУпАП не передбачено відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд зазначає наступне.

Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, для підтвердження чи спростування факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, однак такий відмовився.

Об`єктивна сторона правопорушення, предбаченого ч.4 ст.130 КУпАП полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, забороняється водію у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди до проведення медичного огляду вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.

Таким чином, однією із визначальних підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією частиною є саме факт вживання алкоголю після ДТП та до проведення медичного огляду або прийняття рішення про звільнення від такого огляду.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що вказаних вимог ПДР водій не виконав, оскільки після ДТП вживав алкогольні напої, про що особисто повідомив працівникам поліції по прибуттю останніх за місцем його проживання, тобто до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи граматичне (філологічне) тлумачення об`єктивної сторони даного правопорушення, а саме вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди, то вказаний склад адміністративного правопорушення відмінний від ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, для утворення складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, достатньо лише факту вживання алкоголю. Факт вживання може бути встановлений не тільки показами спеціального технічного приладу або лікарем наркологом, а й іншими доказами: поясненнями осіб, відеозаписом, тощо.

Ураховуючи положення статті 251 КУпАП, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є одними із джерелом доказів під час розгляду справи, відтак суд при вирішенні питання наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення враховує також його письмові пояснення, долучені до матеріалів справи та пояснення, зафіксовані на відеозаписі, які є послідовними та в яких ОСОБА_1 підтверджує факт вживання ним алкоголю після ДТП за його участі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька