ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В. В., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

ОСОБА_1 , 10.12.2024 року об 11 год. 23 хв. за адресою: Донецька область, Краматорський район, с Андріїївка, по вул. Зарічній, біля буд.109, керував транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а також від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

З таким судовим рішенням не погодився захисник Прокопцев С. В. та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_2 стверджує про відсутність доказів правомірності підстав для зупинення транспортного засобу та не роз`яснення причини зупинки водію. В рапорті в якості причини зупинки вказується порушення водієм ПДР, однак доказів які б підтверджували факт порушення надано не було.

Відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу. Відеозапис долучений до матеріалів справи не є належним доказом у справі на підставі ст. 251 КУпАП, адже відеозапис не є безперервним і на ньому відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Судом першої інстанції невірно розтлумачені пояснення ОСОБА_1 , які він надав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту стверджує про наявність порушень процедури огляду на стан сп`яніння, адже ОСОБА_1 не було роз`яснено його обов`язок щодо проходження огляду, а також не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були визнані судом першої інстанції неналежними. Через це захисник ставить під сумнів належність і інших доказів в матеріалах справи.

Позиції сторін в суді:

Захисник Прокопцев С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Висновки суду:

На підставі ч. 7ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В ст. 252 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Пунктами 1-9 частини 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із пунктом 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника Прокопцева С.В. не підлягає задоволенню за таких підстав.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №193045, в якому ОСОБА_1 надав пояснення щодо обставин вживання алкоголю; диском з відеозаписом, в якому зафіксовані всі обставини скоєння ОСОБА_1 правопорушення; направленням на огляд ОСОБА_1 , в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та зазначений результат огляду «Не проводився»; рапортом працівника поліції щодо обставин скоєння правопорушення ОСОБА_1 .

Твердження адвоката щодо того, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним, тому його можна вважати неналежним та недопустимим доказом, жодним чином не спростовує доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються саме сукупністю доказів. При цьому, на відеозаписі з місця події зафіксовані необхідні складові об`єктивної сторони правопорушення, а саме факт відмови особою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Крім того, слід зазначити, що наявний відеозапис не є фрагментарним та відображає послідовну хронологію подій, які мали місце.

Відсутність в матеріалах справи доказів порушення особою ПДР не спростовує вини особи, адже в діях ОСОБА_1 містяться усі ознаки інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема керування ним транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, на відеозаписі зафіксований момент роз`яснення особі, що причиною її зупинки було порушення нею ПДР України.

Відсутність на запису факту відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, ніяким чином не впливає на склад вказаного адміністративного правопорушення та не спростовує факт порушення особою п. 2.5 ПДР України. Натомість відсторонення особи на підставі частини 1 ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом є лише процедурним аспектом і не впливає на законність огляду такої особи на стан сп`яніння працівниками поліції.

Доводи захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння через не роз`яснення особі її обов`язку пройти огляд є хибним. На відеозаписі чітко зафіксований момент коли працівник поліції пояснює, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт керування особою транспортного засобу встановлено відеозаписом, на якому працівник поліції називає ОСОБА_1 водієм зупиненого транспортного засобу та просить представитися, на що особа не виказує жодних заперечень щодо факту керування нею транспортного засобу. Після цього працівник поліції пропонує особі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що особа відповідає відмовою, але не заперечує факту зупинення транспортного засобу, що знаходився під її керуванням. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не заявив, що він не керував транспортним засобом.

Крім того, вказаним відеозаписом спростовується довід захисника про неправильне тлумачення пояснень ОСОБА_1 щодо обставин вживання алкоголю та керування транспортним засобом. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 власноруч написав, що «…керував автомобілем учора вживав пиво…». На відеозапису ОСОБА_1 підтвердив ці пояснення. На відеозаписі працівник поліції роз`яснює останньому, що його було зупинено 10.12.2024 року і ОСОБА_1 підтвердив, що учора вжив пляшку пива.

Доводи захисника щодо пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були визнані судом першої інстанції неналежними, апеляційний суд зазначає наступне. Суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням не прийняв пояснення вказаних свідків до уваги, але вказаний факт не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки вона підтверджується іншими доказами у своїй сукупності. Докази вини ОСОБА_1 перевірені апеляційним судом і підстав визнавати їх неналежними чи недопустимими, не вбачається.

Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Істотних порушень, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя