ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 678/169/25

Провадження № 33/820/206/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретарів судового засідання Жураківського В.А.,

Романової А.В.

захисника Чеботарьової Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в залі суду в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 27.01.2025 року о 12 год. 38 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварине» в с.Бохни, 321 км, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», результат тесту 0,52‰. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі з доповненнями захисники Турчак М.В. та Чеботарьова Ю.В. просять постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Вважають оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, суддя послався лише на обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та обґрунтував вину ОСОБА_1 лише на формально перелічених документах.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містяться відеодокази, а саме два відеозаписи з бодікамери поліцейського, які є неповними та небезперервними, що суперечить Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису№1026.

Про неповноту відеозапису свідчить той факт, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231517 від 27.01.2025 року зафіксований працівником поліції час керування транспортним засобом ОСОБА_1 є 12 год. 38 хв. Натомість, наявний в матеріалах справи відеозапис згідно графічних позначок дати та часу починається з 13 год. 34 хв., тобто відсутній проміжок часу, що не був зафіксований становить 56 хв.

Захисник також звертає увагу суду на порушення працівниками поліції встановленого законом порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначено, що працівниками поліції не було отримано згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, що було б підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисником також зазначено, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перевищує допустиму норму алкоголю в крові, вважає, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права становить 0,5 ‰.

Крім того, працівники поліції зобов`язанні при визначенні рівня алкоголю в крові водія за допомогою відповідних алкотестерів керуватися технічними даними та інформацією від офіційних дистриб`юрів з експлуатації відповідного приладу.

Так, для газоаналізаторів Alcotest Drager моделей 6810 відповідними свідоцтвами про повірку таких приладів передбачено похибку при результатах від 0 до 0,4 ‰ та + 0,042‰.

Таким чином, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що становить 0,52‰, враховуючи мінімальну допустиму межу вмісту алкоголю в крові та відповідну похибку газоаналізатора, не перевищує допустиму норму алкоголю в крові, а відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поважних причин неявки не повідомив, що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Чеботарьова Ю.В. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила скасувати постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Сторона захисту подавала клопотання про залучення прокурора до судового розгляду.

Керівництво Хмельницької обласної прокуратури було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, прокурор у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог ст.250, частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, оскільки участь прокурора у розгляді справ цієї категорії не є обов`язковою, а є правом прокурора, згідно вимог статей 7, 250 КУпАП.

Заслухавши захисника Чеботарьову Ю.В., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисники особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокати Турчак М.В. та Чеботарьова Ю.В. оскаржують доведеність перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, з підстав порушення працівниками поліції порядку огляду водія на стан сп`яніння, вважаючи наявні докази недопустимими.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

У ході судового розгляду встановлено, що 27.01.2025 року о 12 год. 38 хв. на автодорозі М-30 «Стрий-Ізварине» в с. Бохни, 321 км, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`ягніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, крім визнанням ОСОБА_1 у суді першої інстанції вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суддею також обґрунтовано наступними дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №231517 від 27.01.2025 року в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення (а/с 1);

- роздруківкою приладу «Драгер Алкотест 6810» тест №2919 від 27.01.2024 року, результат тесту 0,52‰ (а/с 2);

- відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції від 27.01.2025 року на яких зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 після зупинення поліцією транспортного засобу під його керуванням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у його крові вище дозволеної діючим законодавством норми;

- іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 27 січня 2025 року о 12:38 год. не оскаржується стороною захисту та є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено поліцейськими з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року.

Так, відповідно пунктів 2, 6, 7 розділу І наведеної Інструкції № 1452/735,, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 7 розділу ІІ вказаної Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 було проінформовано, що підставою зупинки було не увімкнене ближнє світло фар поза межами населеного пункту. В ході перевірки документів водія працівником поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатами якого погодився, підписав складений протокол про адміністративне правопорушення, зауважень чи пояснень не мав, від повторного проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився.

На підставі цього ж відеозапису, доходжу висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про неповноту відеозапису, а саме те, що відеозапис згідно графічних позначок дати та часу починається з 13 год. 34 хв., а в протоколі час вчинення адміністративного правопорушення зазначено 12:38 год., тобто відсутній незафіксований проміжок часу 56 хв. апеляційний суд не бере до уваги, оскільки відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та дозволяють встановити дійсні обставини справи, на відео зафіксовані події за участі ОСОБА_1 , а не іншої особи, ці події прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що був встановлений за результатом пройденого на місці огляду за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» тест №2919 від 27.01.2024 року, результат тесту 0,52‰.

Відмінність графічних позначок часу на відеозаписі та зазначеного часу у протоколі не є підставою для визнання такого відеозапису або протоколу неналежними та недопустимими доказами, а тим більше підставною для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки це не є істотним порушенням вимог закону та не свідчить про відсутність події. Крім того, долученим відеозаписом зафіксовано події, які викладено у протоколі про вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з чим погодився сам ОСОБА_1 , як підписавши протокол без зауважень, так і в судовому засіданні в суді першої інстанції під час розгляду цієї справи.

Не виключено, що така різниця у час може пояснюватись зокрема некоректно виставленим часом на бодікамері працівника поліції.

На цих же відеозаписах зафіксовано також той факт, що працівником поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак останній не бажав, з результатом алкотестеру погодився. Тож, відповідні доводи захисника Чеботарьової Ю.В. про відсутність згоди ОСОБА_1 із результатами проведеного огляду та відсутність відмови від повторного проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, спростовуються наявними у справі доказами, як актом огляду (а/с 3), так і відеозаписом.

Долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення та які мають істотне значення для розгляду справи.

Доводи захисника Чеботарьової Ю.В., що за результатами проведеного тестування ОСОБА_1 вміст алкоголю становив 0,52‰, тобто в межах норми, передбаченої Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 року, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2%.

За таких обставин, враховуючи те, що результат огляду ОСОБА_1 становив 0,52‰, апеляційний суд зазначає, що такий показник перевищує межу допустимої похибки приладу Drager Alcotest 6810, за яким настає алкогольне сп`яніння. Будь-яких порушень норм національного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування протягом апеляційного провадження не встановлено, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП та у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи захисників є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову суддіЛетичівськогорайоного суду Хмельницької області від 03 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя