Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/1312/25

Провадження № 33/4815/278/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Твердого М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Твердого М.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 26 грудня 2024 року о 23 год. 57 хв. в м. Рівне на вул. Дубенська, 74, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив правопорушення (21.02.2024 відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 1486633 за ч.2 ст.126 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Твердий М.К. в інтересах ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, через відсутність скоєння осатннім раніше протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 чи ч.3 ст.126 КУПАП. Вважає, що постанова місцевого суду суперечить фактичним обставинам справи та нормам КУпАП, зокрема і тим, на які послався суд в обґрунтування постанови. Доводить, що керування транспортним засобом особою, у якої взагалі відсутнє посвідчення водія на право керування таким (не водієм) є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, навіть повторне скоєння якого не є повторністю у значенні ч.5 цієї статті, бо ОСОБА_1 не був особою, яка має право на керування транспортним засобом будь-якої категорії, а тому не був та не міг бути водієм невідповідної категорії, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП ні 21.02.2024 року, ні 19.01.2025 року.

Заслухавши доводи захисника Твердого М.К. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР від 206081 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1486633 від 21 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., довідкою інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мороз Ю., згідно якої на ОСОБА_1 було складено протокол за ч.2 ст.126 КУпАП та що посвідчення водія останньому не видавалося, а також іншими доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і не викликають сумніву щодо належності та допустимості.

Так, захисник Твердий М.К. доказів на спростування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин не надав.

На спростування доводів апеляційної скарги захисника Твердого М.К. про те, що оскільки ОСОБА_1 не був особою, яка має право на керування транспортним засобом будь-якої категорії, а тому він не може бути водієм, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази та протокол про адміністративне правопорушення узгоджуються між собою, є достатньою доказовою базою для належної фіксації порушення п.2.1-а ПДР України, а тому є допустимими і належними.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, з огляду на те, що останній внаслідок порушення п.2.1 (а) Правил дорожнього руху повторно, протягом року, керував транспортним засобом, не маючи на те права.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Твердого М.К. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович