ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 15 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 10 грудня 2024 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода» д/н НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди в районі буд. № 23 по просп. Героїв в м. Дніпрі, будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, оглянутий з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARHK-0546, тест № 2502, з показником 2,88 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як суд І інстанції в своєму рішенні не надав мотивів відхилення поданого ним клопотання про закриття провадження. Крім цього, процедура огляду здійснена з порушенням. Разом з цим, під час складання матеріалів не були роз`ясненні права щодо можливості залучення адвоката. Рапорт працівника поліції не є доказом у справі.

Також апелянт вказує, що постанова йому була надана лише 13 лютого 2025 року, а на раніші постійні звернення в цьому відмовляли.

ОСОБА_1 в апеляційному суді підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційний суд вважає за необхідне поновити термін, так як під час розгляду справи ОСОБА_1 не приймав участі, а копію постанови отримано 13 лютого 2025 року та в десятиденний термін подано апеляційну скаргу, яку необхідно розглянути по суті.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; актом огляду в якому зазначений результат; чеком приладу Драгер з результатом 2,88 % алкоголю; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд І інстанції в своєму рішенні не надав мотивів відхилення поданого ним клопотання про закриття провадження є безпідставними, оскільки районний суд навів обґрунтування винуватості ОСОБА_1 та мотиви прийняття такого рішення. При цьому, з рішення видно, що суд зазначив про подане клопотання та надав оцінку суджень сторони захисту, а враховуючи, що справа розглядалася без учасників, тому й доводам клопотання надано оцінку відповідним обґрунтуванням рішення.

Порушень процедури проходження огляду не встановлено, а з відеозапису видно, що ОСОБА_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після встановлення його особи працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , який цього не заперечував. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці, що було зроблено, а результат огляду показав 2.88 % алкоголю. При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти такого результату, тому підстав пропонувати працівникам поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я не було.

На переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом, він відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому зазначено про роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення права на адвоката на місці подій є безпідставними, так як адвокат може бути залучений під час розгляду справи, а не складання матеріалів.

Дійсно рапорт не є доказом у справі, але викладені в ньому дані не суперечать матеріалам справи і можуть враховуватися судом пів час розгляду справи, якщо їх викладення не суперечить іншим доказам.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький