Справа № 579/287/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясне Мелітопольського району Запорізької області, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця ДПСУ, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261 ОСОБА_1 01 лютого 2025 року близько 22 год. 43 хв. в м.Кролевець на автодорозі М02 166 км керував автомобілем Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Alkotest 6820.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, серед іншого, з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.ст. 251, 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно п.9.6 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначається: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.172-20 КУпАП настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261 складено неналежним чином, а саме, у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261 зазначена частина 1 статті 130 КУпАП, за якою складено протокол.

Однак з інформації НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України вбачається, що 01 лютого 2025 року о 22 год. 43 хв. інспектор прикордонної служби 1 категорії оператор (БпПС) 2 ВПС (тип С) НОМЕР_5 прикордонної комендатури швидкого реагування сержант ОСОБА_1 виконував службові обов`язки. Транспортний засіб Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_7 .

Таким чином, за наявності доказів та доведеності вини дії ОСОБА_1 можливо кваліфікувати за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261 та доданих матеріалах відсутні докази, що містять інформацію про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення від 01.02.2025 року серії ЕПР1 № 236261, який є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, неможливо приймати до уваги як доказ у справі.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу , а протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому серед іншого зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин неможливо зробити висновок про наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього вказаного складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Моргун