Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці Зубенко І. І. та захисника-адвоката Андрешкова О. Д., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції справу про порушення митних правил № 33/4806/61/25, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Андрешкова О. Д. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , водій ТОВ «Агротеп» визнаний винним у порушенні митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про порушення митних правил № 0764/30500/24 від 17.11.2024 та постанови судді від 03.01.2025 вбачається, що 17.11.2024 о 14 год 20 хв у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав вантажний автомобіль з напівпричепом, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

До митного контролю ОСОБА_2 надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , реєстраційні документи на транспортні засоби - технічні паспорти за № НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Центр» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено, що 10.02.2022 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, ОСОБА_3 на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» було ввезено транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_6 , р.н.з. Литовської республіки НОМЕР_7 .

У своєму поясненні ОСОБА_2 підтвердив, що вищезазначений транспортний засіб не вивіз у встановлений термін у зв`язку із дією військового стану та неможливістю виїзду за межі території України. Ним було направлено звернення до Волинської митниці

-2-

та отримано відповідь № 7.3-17/12287 від 11.11.2022, відповідно до якої, йому роз`яснено положення Митного кодексу України та зазначено, що порушення митних правил, передбачені ст. 481 Митного кодексу не тягнуть за собою адміністративну відповідальність внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Жодних документів ОСОБА_2 надано не було.

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_6 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Андрешков О. Д. просить скасувати постанову судді від 03.01.2025 та закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки останній повідомляв Волинську митницю про неможливість вивезення транспортного засобу в передбачений законом строк через воєнний стан, тобто ОСОБА_2 повністю дотримався встановленої законом процедури, оскільки після виникнення обставин непереборної сили, повідомив відповідний митний орган про такі обставини та необхідність продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу, однак митний орган у свою чергу не надав ОСОБА_2 будь-якої відмови у продовженні такого терміну. На момент складення протоколу ОСОБА_2 не належав до категорії осіб, яким було дозволено перетинати державний кордон у період дії воєнного стану, тобто у нього були перешкоди, які не давали можливості вивезти транспортний засіб до закінчення встановленого терміну. ОСОБА_2 здійснює міжнародні вантажні перевезення і перетин кордону під час відряджень за час роботи у ТОВ «Агротеп», здійснює через систему «Шлях», що свідчить про те, що він не набував права перетинати кордон на будь-якому автомобілі, у тому числі марки «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_6 , що в свою чергу спростовує висновки суду про те, що ОСОБА_2 після отримання права на перетин державного кордону, не вчинив дії, спрямовані на вивезення указаного автомобіля, оскільки перетинав кордон на іншому транспортному засобі. Крім того, суд порушив право ОСОБА_2 на захист та доступ до правосуддя, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Разом з тим, захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що такий пропущено з поважних причин, оскільки сторона захисту не брала участі в розгляді справи, а сама постанова надійшла до системи «Електронний суд» лише 07.01.2025.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на розгляд справи щодо нього не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним

-3-

правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому, враховується думку захисника-адвоката Андрешкова О. Д. про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката Андрешкова О. Д., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 та захисник-адвоката Андрешков О. Д. не приймали участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про те, що стороні захисту у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП строк вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови від 03.01.2025. Наданими до апеляційної скарги матеріалами підтверджено той факт, що постанова надійшла до системи «Електронний суд» лише 07.01.2025.

З метою недопущення порушення права ОСОБА_2 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили захиснику-адвокату Андрешкову О. Д. своєчасно подати в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З наданих апеляційному суду матеріалів справи та протоколу про порушення митних правил № 0764/30500/24 від 17.11.2024 вбачається, що 17.11.2024 о 14 год 20 хв у зону митного контролю ділянки «виїзд з України» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, заїхав вантажний автомобіль з напівпричепом, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Центр» та ЄАІС Держмитслужби України, внаслідок чого встановлено,

-4-

що 10.02.2022 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, ОСОБА_3 на митну територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» було ввезено транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_6 , р.н.з. Литовської республіки НОМЕР_7 .

У своєму поясненні ОСОБА_2 підтвердив, що вищезазначений транспортний засіб не вивіз у встановлений термін у зв`язку із дією військового стану та неможливістю виїзду за межі території України. Ним було направлено звернення до Волинської митниці та отримано відповідь № 7.3-17/12287 від 11.11.2022, відповідно до якої, йому роз`яснено положення Митного кодексу України та зазначено, що порушення митних правил, передбачені ст. 481 Митного кодексу не тягнуть за собою адміністративну відповідальність внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. Жодних документів ОСОБА_2 надано не було.

Таким чином, ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_6 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 380 МК України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

За змістом абзацу 4 ч. 4 ст. 380 МК України, строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

-5-

За приписами ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 по справі № 804/401/17.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення відповідного транспортного засобу, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки останнім, від моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України 10.02.2022, і до моменту виявлення адміністративного правопорушення та оформлення протоколу про порушення митних правил, 17.11.2024, не було здійснено жодних дій, спрямованих на вивезення автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_6 , за межі митної території України у встановлений законом строк, що свідчить про перевищення строку тимчасового ввезення, встановленого ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб, і що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці ОСОБА_4 , який склав протокол про порушення митних правил, був упередженим при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 , і що у нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується в апеляційній скарзі та не посилався захисник-адвокат Андрешков О. Д. під час її розгляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Факт перевищення ОСОБА_2 встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF», р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_6 у митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», підтверджується доказами, а саме: даними протоколу про порушення митних правил № 0764/30500/2024 від 17.11.2024,

-6-

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.11.2024, доповідною запискою державного інспектора Лавриновича С. Г. від 17.11.2024, електронним витягом з ЄАІС від 17.11.2024 та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.

Доводи сторони захисту про те, що перевищення строку тимчасового ввезення відбулося у зв`язку із обставинами непереборної сили у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, то з цих обставин апеляційний суд зазначає наступне.

Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» частини 4 статті 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з частиною 3 статті 120 МК України підтвердження факту знищення товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили має відбуватися відповідно до розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981.

На врегулювання відповідних питань актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику прямо вказується в МК України.

Зокрема, у відповідному розділі Порядку аварія розглядається як небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

-7-

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Натомість доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав вчинення дій особою у стані крайньої необхідності, посилаючись на обставини військової агресії Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану 24.02.2022, слід визнати недоречними, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що митним органом приймалось рішення про продовження ОСОБА_2 строку тимчасового ввезення транспортного засобу, передбаченого ст. 380 МК України.

Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку до митниці не надано.

Між тим, апеляційний суд бере до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що на території Кіровоградської області, зокрема за місцем проживання ОСОБА_2 (м. Світловодськ) проходять бойові дії і останній був реально позбавлений можливості вивезти транспортний засіб за межі митної території України чи доставити його до митного органу для вирішення питання щодо подальшого вивезення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що введення на території України воєнного стану не звільняє особу від обов`язку вивезти транспортний засіб, що перебуває під митним контролем, за межі митної території України або доставити до митного органу призначення у встановлені митним законодавством строки.

Апеляційний суд визнає безпідставними і посилання сторони захисту на заяву ОСОБА_2 від 10.11.2022, якою останній повідомляв Волинську митницю про неможливість вивезення транспортного засобу в передбачений законом строк через воєнний стан. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 ввіз транспортний засіб на митну територію України 10.02.2022 в митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів», а з вищезгаданою заявою ОСОБА_2 звернувся до митниці 10.11.2022, тобто після перевищення встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення більше ніж на тридцять діб.

У зв`язку з чим, неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 повністю дотримався встановленої законом процедури, оскільки після виникнення обставин непереборної сили, повідомив відповідний митний орган про такі обставини та необхідність продовження терміну тимчасового ввезення транспортного засобу, однак митний орган у свою чергу не надав ОСОБА_2 будь-якої відмови у продовженні такого терміну.

-8-

Жодним чином не спростовують факту перевищення ОСОБА_2 строку доставки транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_6 до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб і доводи апеляційної скарги про те, що на момент складення протоколу ОСОБА_2 не належав до категорії осіб, яким було дозволено перетинати державний кордон у період дії воєнного стану, тобто у нього були перешкоди, які не давали можливості вивезти транспортний засіб до закінчення встановленого терміну.

Із урахуванням наведеного, такими, що не спростовують факту порушення ОСОБА_2 митних правил та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 здійснює міжнародні вантажні перевезення і перетин кордону під час відряджень за час роботи у ТОВ «Агротеп», здійснює через систему «Шлях», що свідчить про те, що він не набував права перетинати кордон на будь-якому автомобілі, у тому числі марки «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_6 .

Відхиляючи вищевказані доводи, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах справи немає і стороною захисту не надано відомостей про те, що транспортний засіб на даний момент вивезений за межі митної території України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив право ОСОБА_2 на захист та доступ до правосуддя, оскільки безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, апеляційний суд не бере до уваги та визнає такими, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_2 на захист та не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови. Матеріалами справи встановлено, що стороні захисту було відомо про час та місце розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_2 . При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що участь правопорушника у розгляді цієї категорії справи не є обов`язковою і, відповідно, розгляд справи без участі правопорушника не є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП під час апеляційного розгляду справи, а факт розгляду судом першої інстанції справи без участі сторони захисту враховано як одну з підстав для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, який не визнає вину й не кається у вчинених діяннях, про що свідчить позиція сторони захисту, тому й застосував до нього вид стягнення, яке передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.

Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.

-9-

Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527-530 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Андрешкова О. Д. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Андрешкова О. Д. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя