Справа № 152/294/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2025 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В.,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Кришини А.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , працюючої начальником пересувного відділення АТ «Укрпошта»,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі- КУпАП),

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №031882 від 25 лютого 2025 року, 05 лютого 2025 року о 19 годині в с. Гибалівка, вул. Спортивна на стадіоні «Колос» ОСОБА_1 ухилилась від покладених на неї ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив стільці, які знаходились на трибунах стадіону «Колос».

21 березня 2025 року від адвоката Кришини А.М. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 184 КУпАП. Диспозиція ч. 3 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність для батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП при описі об`єктивної сторони правопорушення не передбачає ухилення батьків від виконання обов`язків виховання дитини, а пов`язує настання адміністративної відповідальності лише з фактом вчинення дитиною у віці від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Тобто умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП є вчинення її неповнолітньою дитиною віком від 14 до 16 років адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Відтак для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП необхідно встановити наявність у діях неповнолітнього ОСОБА_2 , ознак конкретного адміністративного правопорушення та за якою статтею та частиною статті КУпАП воно кваліфікується. Однак, вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 031882 від 25 лютого 2025 року не вказано, яке правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП, вчинив неповнолітній ОСОБА_2 , а саме стаття, частина статті КУпАП. Натомість зазначено про ухилення ОСОБА_1 від покладених на неї ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 . При цьому, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП при описі об`єктивної сторони правопорушення не передбачає ухилення батьків від виконання обов`язків виховання дитини, а пов`язує настання адміністративної відповідальності лише з фактом вчинення дитиною у віці від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Отже, суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 031882 від 25 лютого 2025 року, вважає, що не відповідає правовій кваліфікації ч. 3 ст. 184 КУпАП. Згідно протоколу, адміністративне правопорушення вчинено 05 лютого 2025 року о 19 год. в с. Гибалівка вул. Спортивна на стадіоні «Колос», однак 05 лютого 2025 року о 19 годині ОСОБА_1 не перебувала на стадіоні «Колос» в с. Гибалівка Жмеринського району Вінницької області, а перебувала за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 . Вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини. З долученої до матеріалів справи довідки-характеристики №353, виданої 26 лютого 2025 року спеціалістом відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Шаргородської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за зареєстрованим місцем проживання. З довідки-характеристики №143 від 05 березня 2025 року, виданої Шаргородським ліцеєм №2 Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області вбачається, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем навчання. Мати дитини приділяє належну увагу вихованню сина. Зазначає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення (а.с.15-18).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні вину у вчиненому не визнає, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адвокат Кришина А.М. в судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав викладених у ньому, просила провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, суд зауважує, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Диспозиція ч. 3 ст. 184КУпАП передбачає відповідальність для батьків (опікунів) за вчинення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Вказане свідчить, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП має бути доведено належними та допустимими доказами вчинення її неповнолітньою дитиною визначеного віку адміністративного правопорушення.

Таким чином доказуванню підлягає факт батьківства (опікунства), вік дитини та ознаки складу конкретного правопорушення вчиненого дитиною.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 031882 від 25 лютого 2025 року, вбачається, що 05 лютого 2025 року о 19 годині в с. Гибалівка, вул. Спортивна на стадіоні «Колос» ОСОБА_1 ухилилась від покладених на неї ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній вчинив хуліганські дії, а саме пошкодив стільці, які знаходились на трибунах стадіону «Колос»

Таким чином протокол складено щодо ОСОБА_1 за ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Разом з тим, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП полягає у вчиненні неповнолітнім віком від 14 до 16 років правопорушення передбаченого КУпАП. Відтак, працівник поліції, зазначаючи в протоколі склад адміністративного правопорушення повинен був вказати, яке правопорушення було вчинено неповнолітнім з посиланням на конкретну статтю КУпАП.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП за вчинення якого складено протокол щодо ОСОБА_1 .. Вказане позбавляє суд можливості кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 не перебувала в с. Гибалівка по вул. Спортивна на стадіоні «Колос», як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 031882 від 25 лютого 2025 року.

Крім того, суд зауважує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

При розгляді протоколу в суді не встановлено наявності складових та події адміністративного правопорушення, зокрема, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КпАП України, а тому не вбачаю підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КпАП України.

Пунктом 1 частини 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 284 КУпАП, відповідно до якої за наслідками розгляду по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Отже, на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 184, ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Войнаровський