ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

10.12.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 182922 від 27.11.2024 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що 27.11.2024 року о 02 год. 09 хв., у м. Запоріжжя по вулиці Незалежної України, 39б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Т5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Від захисника ОСОБА_1 , адвоката Гребнєва І.І., надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в обґрунтування якого послався на таке.

На думку захисника, матеріали судової справи не містять належних, допустимих та беззаперечних доказів тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, під час керування знаходився з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, єдиним об`єктивним та беззаперечним доказом у матеріалах справи є відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції № БК 470054, 473900. Відповідно до змісту відеозапису вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутній. Так, на відеозаписі наявний фрагмент, де видно рух невстановленого транспортного засобу (00:00:10 00:01:21). Однак не можливо ідентифікувати, що саме за транспортний засіб рухався на цьому фрагменті відеозапису, та хто був за кермом. ОСОБА_1 заперечує той факт, що на вказаному фрагменті відеозапису він у вказані у протоколі час та місці керує транспортним засобом.

Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182922, крім нагрудних камер № БК 470054, 473900, жодних інших камер фіксації інспектори поліції не застосовували. Не містить такої інформації і рапорт інспектора поліції Вікторії Глущенко. Тому, на думку захисника, фрагмент відеозапису (00:00:10 00:01:21), є не лише неналежним доказом через свою «якість», а й недопустимим через сумнівне джерело походження та відсутність доказів належності до обставин справи.

Також, на думку захисника, на недопустимість відеозапису також вказує той факт, що з 00:00:00 по 00:00:10 перед демонстрацією самого запису висвітлюється інформація щодо самого відеозапису (початок запису, кінець, джерело походження тощо). В даному випадку джерело походження фрагменту відеозапису (00:00:10 00:01:21) зазначається як «import», що позбавляє можливості ідентифікувати навіть пристрій на якому цей запис був зроблений. Крім того, на відеозаписі відсутній безпосередній момент зупинки транспортного засобу, факт керування з боку ОСОБА_1 та самий початок спілкування між інспекторами поліції та ОСОБА_1 .. Відеозапис фактично розпочинається з того, що між інспектором поліції та ОСОБА_1 вже певний час триває розмова (00:01:21).

Крім того, захисник послався на те, що, як вбачається із відеозапису (00:20:19) ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Інспектори поліції самостійно визначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та повідомили йому про те, що будуть складати протокол. Сам ОСОБА_1 в цей момент повідомив інспекторам поліції, що він не відмовляється від проходження огляду (00:20:43). Також сторона захисту звертає увагу суду на те, що інспектори поліції не виявили жодних реальних ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння, а лише запропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд (00:04:48). На це вказує те, що перед тим як запропонувати пройти огляд, інспектор поліції не повідомила ОСОБА_1 про наявність в нього реальних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні адвокат Гребнєв І.І. підтримав своє клопотання.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 3 Розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Єдиним доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення є відеозапис, доданий до протоколу.

Суд виходить з того, що вимога поліцейського щодо проходження медичного огляду має ґрунтуватись на встановленні хоча б початкових ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які мають бути зафіксовані належними доказами. У протилежному випадку висунення такої вимоги є безпідставним і може свідчити про свавілля з боку працівника поліції, а відмова від проходження огляду не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Досліджений судом відеозапис свідчить про те, що інспектори поліції не виявили жодних реальних ознак наркотичного або алкогольного сп`яніння, а лише запропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд (00:04:48). На це вказує те, що перед тим як запропонувати пройти огляд, інспектор поліції не повідомила ОСОБА_1 про наявність в нього реальних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Дослівно діалог між інспектором поліції та ОСОБА_1 виглядав так: «… ОСОБА_2 , коли в останній раз маріхуану вживали? На протязі місяця вживали? Готові проїхати до медичного закладу?…», на що мій клієнт відповів: «…Якщо хочете можемо поїхати…». Після цього, інспектор поліції запитала: «…Алкоголь вживали сьогодні?...», на що була відповідь «…Нічого не вживав...».

Отже, інспектор поліції одночасно запропонувала пройти одразу два огляди на різні стани сп`яніння, не вчинивши дій щодо встановлення зовнішніх ознак будь-якого з видів сп`яніння (реакцію зіниць очей, запах з порожнини роту тощо), а просто запропонували пройти два різні огляди, що є суперечливим.

При цьому суд бере до уваги, що поведінка ОСОБА_1 відповідала обстановці, його мовлення та рухи не вказували на явні ознаки того чи іншого сп`яніння.

Відтак, суд погоджується з доводами захисту про те, що поліцейські, вимагаючи від водія дотримання вимог законодавства, самі нехтували цими вимогами, не зважали на те, що окрім права вимагати (при тому що таким правом вони наділені виключно за умови, що такі вимоги є законними та ґрунтуються на об`єктивних даних), вони наділені ще рядом обов`язків, як то обов`язку повідомити причину зупинки, підстави, які дають право судити, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, які мають бути реальними, а не надуманими.

На переконання суду, самий факт висунення вимоги пройти бодай якійсь огляд вказує на відсутність явних ознак будь-якого сп`яніння і, як наслідок, безпідставність висунення відповідних вимог, що не породжувало обов`язку їх виконувати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які надавали б підстави для висунення вимоги щодо проходження медичного огляду.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суддя вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.1, 7, 247, 265, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.М. Мінаєв