Справа №592/4764/25
Провадження №3-зв/592/5/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суд м. Суми Бичков Ігор Геннадійович, без повного фіксування судового процесу технічними засобами, розглянувши заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольги Михайлівни про самовідвід, -

В С Т А Н О В И В :

26.03.2025 року суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольга Михайлівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про самовідвід, із змісту якої вбачається, що до Ковпаківського районного суду м. Суми від Головного управління ДПС у Сумській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП України. Розгляд протоколу про адміністративне правопорушення було призначено посадовою особою головним державним інспектором на 27.03.2025 року на 10 годину 00 хвилин у Ковпаківському районному суді м. Суми. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 року її було визначено головуючою суддею (суддею-доповідачем) у розгляді даної справи про адміністративне правопорушення. Однак, вона вважає за можливе, доцільне та необхідне заявити самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , виходячи з наступного. Так, з 1996 року вона знайома з ОСОБА_1 та підтримує добрі, дружні відносини, що може вплинути на розгляд даної справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Незалежність та недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126, 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні та підкоряються лише закону. У п. 20 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, вказано про те, що безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Тому, вона вважає за необхідне заявити самовідвід (вхідний № 11657/25 від 26.03.2025 року) .

Ознайомившись із заявою про самовідвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольги Михайлівни, враховуючи наявність судових рішень, які містяться з Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Велика Палата Верховного Суду в п. п. 11, 12 своєї постанови від 14.11.2018 року у справі № 1-96/2007, провадження № 13-13зво18, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі Рудніченко проти України , зазначила: Європейський суд з прав людини врахував те, що суддя сама вказала на вищезазначені обставини як на причину своєї заяви про самовідвід, у задоволенні якої, тим не менше, було відмовлено з формальної причини, яка полягала в тому, що відвід цієї судді не був необхідним (п. 117) . Таким чином, Європейський суд з прав людини погоджується з тим, що ця ситуація могла спричинити появу у заявника об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності цієї судді (Морел проти Франції" (Morel V. France) , заява № 34130/96, п. 44, ECHR 2000-VI) . Європейський суд з прав людини вважає, що сам факт того, що справа заявника розглядалася суддею, яка сама мала сумніви щодо своєї безсторонності в цій справі, підриває видимість справедливого судового розгляду (п. 118) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/77870637, https://reyestr.court.gov.ua/Review/77870716) . Таким чином, тим самим Європейський суд з прав людини визнав порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні у справі Мироненко і Мартенко проти України , від 10.12.2009 року, заява № 4785/02 (п. п. 66-71) , в рішенні у справі Білуха проти України від 09.11.2006 року, заява № 33949/02 (п. п. 49-55) Європейський суд з прав людини зазначив про те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі Бочан проти України від 03.05.2007 року, заява № 7577/02, зазначив про те, що безсторонність, в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі, тобто жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі .

На додачу, в п. 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України від 09.01.2013 року, заява № 21722/11, Суд дійшов висновку про те, що: між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності, з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій) , а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) . Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності .

Згідно п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Із змісту ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 16.12.1966 року, який набув чинності, в тому числі для України, 23.03.1976 року, вбачається, що усі особи є рівними перед судами та трибуналами. Кожен має право при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що висувається проти нього, на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Таким чином, оскільки у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, відтак приходжу до висновку про доцільність, можливість та необхідність задоволення заяви про самовідвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольги Михайлівни.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів; ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ст. ст. 2, 7, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольги Михайлівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольги Михайлівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 592/4764/25, провадження № 3/592/1113/25.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення про задоволення заяви про самовідвід судді набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Г. Бичков