Провадження № 3/742/246/25
Єдиний унікальний № 742/545/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

за ч. 2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

18.01.2025 о 01:08 год м. Прилуки Чернігівської області по вул. Густинська, 45 ОСОБА_1 , повторно протягом року керував автомобілем Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

18.01.2025 о 01:08 год м. Прилуки Чернігівської області по вул. Густинська, 45 ОСОБА_1 , керував автомобілем Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався до суду шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації.

Так, ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено судові повістки про неодноразові виклики до суду. Повістки надіслано за адресою: м. Прилуки, вул. Пирятинська, 1. Вказана адреса зазначена у протоколах про адміністративні правопорушення та записана зі слів ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу.

В матеріалах справи міститься розписка від імені ОСОБА_1 від 11.03.2025 про вручення йому повістки про виклик до суду на 20.03.2025. Однак, у визначений час ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поліцейський Турчин С.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , у судове засідання з`явився, пояснив, що 18.01.2025 о 01:08 год м. Прилуки Чернігівської області по вул. Вокзальній в напрямку площі та побачили, автомобіль Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 виїжджає з дворів, по лівій стороні в напрямку площі, вночі, під час комендантської години, що стало причиною його зупинки. Рух транспортного засобу був зафіксований поліцейськими, фари світилися, однак на відеозаписі з відео реєстратора не видно, що автомобіль рухається, так як камера встановлена в автомобілі направлена вперед, а даний автомобіль рухався збоку. Крім того, транспортний засіб був без бамперу, а з-під капота йшов дим. Поліцейські включили маячки, зупинили автомобіль, після чого Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 зупинився, а поліцейські підійшли до нього, в цей час включивши боді-камеру. Почали спілкуватися. Видно було, що водій стані алкогольного спяніння. Посвідчення водія в нього не було. Як наслідок, поліцейські склали адмін.протоколи про притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Водій ОСОБА_1 від підпису відмовився. Після того, як склали протоколи водія відсторонили. Він машину закрив і пішов.

Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні 20.03.2025 пояснив, що 18.01.2025 приблизно о 01:00 год, здійснюючи патрулювання м. Прилуки Чернігівської області по вул. Вокзальній в напрямку площі побачили автомобіль Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з дворів, по лівій стороні. Оскільки вже діяла комендантська година, вони включили проблискові маячки та зупинились, щоб з`ясувати причини порушення комендантської години чи наявність дозволу на пересування. Автомобіль Mercedes-Benz після цього теж зупинився. Коли він з напарником ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, то побачив, що за кермом перебуває громадянин, який має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю. При спілкуванні він відмовився надати посвідчення водія. При з`ясуванні особи правопорушника було встановлено, що це громадянин ОСОБА_1 і він був позбавлений права керування транспортним засобом. Після цього поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в лікарні, від чого він відмовився. Водій на місці вів себе неадекватно, ображав працівників поліції, розповідав, що авто має несправності і він ним не керував. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтями 130 та 126 КУпАП, від підписання якого він відмовився, після чого залишив місце скоєння правопорушення.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.1а ПДР України та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

ІV. Оцінка судді щодо фактичних обставин справи та висновки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП працівниками поліції надано докази, які суддею досліджені у судовому засіданні:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № №223792 від 18.01.2025 року, серії ЕПР 1 № 223800 від 18.01.2025 року, в яких викладені обставини і суть правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- рапорт поліцейського Прилуцького РВП С.В. Турчина від 18.01.2025 року;

- довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що власником т/з Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4

- довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП: адміністративний протокол ААД 672211 від 20.06.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- DVD-R диск з відеозаписами з місця події, яка відбулася 18.01.2025 року за участі ОСОБА_1 ;

- довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП постанова ЕНА № 2438517 від 20.06.2024.

Крім того, у судовому засіданні судом допитано працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які логічно і послідовно надали пояснення про обставини скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Ці показання узгоджуються з даними відеозапису з камер поліцейських та даними протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протоколи серії ЕПР 1 № №223792 від 18.01.2025 року, серії ЕПР 1 № 223800 від 18.01.2025 року, в яких викладені обставини і суть правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП складені уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідають вимогам ст. ст.255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд враховує, що адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з копією постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто вдруге протягом року.

Щодо належності наданого поліцією відеозапису слід зазначити, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених у ст.266 КУпАП. Так, відеофіксація порушення є інструментом прозорості та об`єктивності здійснення працівником поліції своїх повноважень.

Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку. Указана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і відтворюють обставини події. Такі відеозаписи, незважаючи на місцями низьку якість запису, все ж таки надають можливість, зокрема, конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому у даному випадку є належними та допустимими доказами і жодних сумнівів у своїй достовірності у суду не викликають.

Щодо виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння суд зазначає наступне.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 18.01.2025 о 01:08 год м. Прилуки Чернігівської області по вул. Вокзальній, 3 керував автомобілем Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735,огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів,щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати,що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).

Суддя звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`янніння на місці чи у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, яке в даному випадку повністю підтверджується відеозаписом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Згідно з довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно з довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 про те, що власником т/з Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Довідкою начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 встановлено, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП постанова ЕНА № 2438517 від 20.06.2024.

За вищевказаних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки, вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР, та керував автомобілем, не маючи права керувати таким видом наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1а ПДР.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушень та їх характер, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме санкцією ч.5 ст.126 КУпАП згідно із вимогами ст.36 цього кодексу.

Щодо оплатного вилучення автомобіля в межах санкції за ч. 2 ст. 130 КУпАП суд зазначає, що згідно з довідкою САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 22.01.2025 власником т/з Mercedes-Benz E 250, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 . Відтак, оплатне вилучення автомобіля не застосовується.

V. Судові витрати.

Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.4 ЗаконуУкраїни«Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи №742/545/25, провадження 3/742/246/25, №742/546/25, провадження 3/742/247/25, та розглянути їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі №742/545/25, провадження 3/742/246/25,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, за ч. 5 ст. 126 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

За правилами ст. 36 ч.2 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі.

Згідно з ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК