Справа № 727/2415/25
Провадження № 3/727/677/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2025 року серії ВАД № 982882 вбачається, що ОСОБА_1 20 лютого 2025 року о 16 год. 50 хв. в м. Чернівцях по вул. 29 Березня, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів з метою отримання прибутку, не маючи відповідних ліцензійних документів, чим порушив Закон України «Про ліцензування». Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, спрямував до суду клопотання в якому зазначив, що вину визнає частково та просить звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП і обмежитися усним зауваженням та проводити розгляд справи без його участі.

Частиною 2 статті 268 КУпАП не визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Разом з наведеним вище у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164 КУпАП наявні такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 982882 від 20 лютого 2025 року; пояснення ОСОБА_1 від 20 лютого 2025 року та відео з боді-камери поліцейських.

Дослідивши матеріали справи та клопотання особи, яка притягається до адмінітративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 164 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з чинним законодавством, ліцензія це - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (пункт 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Разом з цим, відповідно до частин 1, 2 статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Отже підприємницька діяльність (підприємництво) є одним з видів господарської діяльності, який характеризується наявністю такої ознаки, як наявність мети одержання прибутку. Іншу частину обсягу поняття господарської діяльності відповідно до чинного господарського законодавства становить некомерційна господарська діяльність, яка не має на меті одержання прибутку.

Відповідно до пунктів 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та статтею 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року).

Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.

Так, згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В той же час, як передбачено частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Однак, у вищевказаному протоколі в порушення вимог Закону, не зазначено точних обставин вчинення правопорушення, а саме: яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, не зазначено її мети, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер), всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності.

У зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не можна уважати належним доказом відповідно до вимог статті 251 КУпАП, оскільки такий не відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

На підставі наведеного доходжу висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП не доведена матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 164, 245, 247, 251, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, закрити за відсутністю в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівців протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дубець О.С.