КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.01.2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що ОСОБА_1 09.08.2024 близько 02:02 год. в м. Києві по вул. Володимирській, 9, керувала транспортним засобом «Mercedec-Benz GLE 400» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода.На місці зупинки, зі згоди водія, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу «Drager», результат тесту склав 0,72% (проміле). З результатом не погодилася, наполягала пройти огляд у лікаря нарколога, однак відмовилася від огляду в кабінеті лікаря в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 18. Чим порушила п. 2.9(А) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, зазначаючи, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норми матеріального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Вказує, що із матеріалів справи не вбачається, що скаржник, як водій допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги вона не повинна була виконувати.

Звертає увагу на те, що такі ознаки, як нечітка мова та нестійка хода не підтверджують стан алкогольного сп`яніння, адже такі ознаки можуть бути наявні з інших причин.

Висновок про те, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння не є підтвердженим, так як працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та/або свідоцтва про перевірку газоаналізатора «AlcotestDrager» та не було залучено двох незалежних свідків.

Також зазначає, що пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу «Drager» з висновком не погодилась так як вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а в медичному закладі відмовилась тільки тому, що їй не було роз`яснено, яким чином буде проводитися медичний огляд та наслідки відмови від проходження огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першоюстатті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 969393 від 09.08.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, направленням водія до медичного закладу та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 13.01.2025 про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованою, відповідає фактичним обставинам справи та наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника на безпідставну зупинку транспортного засобу, оскількияк вбачається із відеозапису із нагрудних камер, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що останній порушує режим комендантської години.

Доводи про те, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння та такі ознаки, як нечітка мова та нестійка хода можуть бути наявні з багатьох інших причин, суд не бере до уваги, так як це питання суб`єктивної оцінки стану зробленого поліцейським, тому саме останній, який не є лікарем, вирішує про наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння. Відтак, виявивши у водія ознаки такого сп`яніння, працівник поліції має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан такого сп`яніння.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції не було пред`явлено сертифікату відповідності та/або свідоцтва про повірку газоаналізатора «AlcotestDrager», але згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Однак, з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager «Alcotest6820» не заявляла жодних вимог про пред`явлення сертифікату відповідності та/або свідоцтва про повірку газоаналізатора, а закон не покладає на поліцейського обов`язок пред`являти вказаний сертифікат при застосуванні.

Апеляційний суд спростовує доводи скаржника щодо відсутності свідків і звертає увагу, що згідно вимог ст. 266 КУпАП присутність свідків за умови здійснення фіксації технічними засобами відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, є необов`язковою.

Як вбачається із матеріалів справи, працівники поліції здійснювали фіксацію технічними засобами, на яких відображено всі події та обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом враховується те, що, згідно рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду