Справа № 758/4405/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 березня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , громадянина України, який працює директором ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН», ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0524/90300/23 Енергетичної митниці від 19.12.2023 р. вбачається, що 19.12.2022 через пункту пропуску «Рава-Руська - Хребенне», митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Латвійської Республіки транспортним засобом р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 підприємство перевізник ФОП « ОСОБА_2 » (РНОКПП НОМЕР_4 ) на митну територію України на адресу ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» () ввезено товар «бензин» у кількості 24303 кг, 32,692 тис. л при 15 ?С, вартістю 19116,74 Євро. Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: митна декларація типу ІМ 40 ЕА від 19.12.2022 №22UA22U8, товаротранспортна накладна CMR від 17.12.2022 №LV-NAFT-171222/01, рахунок (invoice) від 17.12.2022 № АР2022/037, сертифікат якості від 03.12.2022 № 161427_4829005, зовнішньоекономічного контракту від 13.12.2022 № 3.

Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту продавцем товару виступає латвійське підприємство SIA «NAFTA TG» (Lauku iela 7-2, Riga, LV-1009, Latvija), відправку товару здійснено з території вільної зони Ризького порту підприємством SIA «Pars Terminals»(Tvaika str. 7A, Riga, Latvia), одержувачем та покупцем є ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН». 19.12.2022 зазначений товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу IM 40 EA №22UA22U8. В гр. 34 зазначеної митної декларації декларантом заявлено країну походження товару - EU (Європейська Спільнота). Крім того, з метою підтвердження фізико-хімічних характеристик товару до митних органів надано сертифікат (паспорт) якості від 03.12.2022 №161427_4829005, відповідно до якого товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Lietuva» та відповідає стандарту LST EN 228:2012+А1:2017, відомості про який внесено до гр.. 44 митної декларації типу «IM 40 EA» №22UA22U8. Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/21 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих публічною компанією «Orlen Lietuva».

З метою здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України даного товару Енергетичною митницею був направлений проєкт запиту до митних органів Латвійської та Литовської Республік (лист Енергетичної митниці від 01.03.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/26/4/694). Відповідно до інформації та копій документів, наданих митними органами Латвійської Республіки (лист Держмитслужби від 27.07.2023 №26/26-04/7.6/1861) одержувачем та покупцем товару в Україні є ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН». 06.11.2023 до Енергетичної митниці надійшла відповідь митних органів Литовської Республіки (лист Держмитслужби від 06.11.2023 № 26/26-04/7.6/2879). Згідно з інформацією та копіями документів, наданих митними органами Литовської Республіки, сертифікат (паспорт) якості від 03.12.2022 №161427_4829005 був виданий на партію товару «бензин 95/ unleaded petrol «Premium» grade 95 with oxygen of 2.7%, class D» у кількості 466 970 кг, який був реалізований латвійському підприємству SIA «Orlen Latvija» та переміщений від виробника залізничним транспортом (8 залізничних цистерн). Крім того митними органами Литовської Республіки повідомлено, що наданий митним органам України сертифікат (паспорт) якості від 03.12.2022 №161427_4829005 відрізняється від сертифікату (паспорту) якості від 03.12.2022 № 161427_4829005, виданого литовським підприємством «Orlen Lietuva», в частині фактичних показників якості та підпису співробітника підприємства. Також, Public Company «Orlen Lietuva» повідомила (лист від 16.10.2023 №D2(12.11 - 9)-2356), що продукція придбана в Компанії, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікати якості, видані Компанією, використовуються виключно для кількості придбаної продукції. Покупці, які об`єднують різні продукти на своїх терміналах і згодом продають ці продукти третім особам, зобов`язані надати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати видані Компанією. Отже, за висновками Енергетичної митниці директором ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» вчинені дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «бензин» у кількості 24303 кг, 32,692 тис. л при 15 ?С, вартістю 19116,74 Євро або 742450,21 грн. (станом на 19.12.2022 курс становив 1 Євро = 38,8377 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом та таких, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару. Таким чином, Енергетична митниця вважає, що в діях директора ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» гр. ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Місцем вчинення порушення митних правил зазначено пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне», митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці. Час вчинення порушення митних правил: 03 год. 28 хв. 19.12.2022 (перетин митного кордону України).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні захисник Бондаренко Г.П. просила закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483МК України, в діях ОСОБА_1 посилаючись на те, що в даній справі відсутня загалом подія правопорушення, а також всі складові адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, які складають сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Представник Енергетичної митниці в судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу із конфіскацією товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

Заслухавши захисника, заперечення представника митниці, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 195 МК України переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Пунктом 49 частини першої статті 4 МК України визначено, що пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Пунктом 1 частини 1 ст. 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник при перевезенні автомобільним транспортом надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів; Частиною 2 ст. 335 МК України передбачено, що незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Згідно ч. 5. ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. У відповідності до ч. 4 та 5 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. А відтак, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Стаття 494 МК України визначає перелік даних, які повинен містити протокол про порушення митних правил, зокрема, в ньому зазначається місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Доказами у справі про порушення митних правил відповідно до ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що 19.12.2022 через пункту пропуску «Рава-Руська - Хребенне», митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з Латвійської Республіки автомобільним транспортним засобом р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на митну територію України на адресу ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» () ввезено товар бензин неетилований, стандарт 95, LST EN 228, у кількості 24303 кг, 32,692 тис. л при 15 ?С, вартістю 19116,74 Євро. Перевізником виступила ФОП « ОСОБА_2 » (РНОКПП НОМЕР_4 ). Зазначений товар був оформлений Енергетичною митницею 19.12.2022 за митною декларацією типу IM 40 EA №22UA22U8. Поставка бензину на адресу ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» відбувалася на підставі Договору купівлі №06-11/22 від 21.11.2022р., укладеного останнім з компанією SIA «NAFTA TG», Латвія.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил №0524/90300/23 від 19.12.2023р складено без присутності ОСОБА_1 . У даному протоколі митний орган визначив, що директором ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом та таких, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару. Однак, ні протоколи, ні інші матеріали справи не містять розкриття поняття «документів, одержаних незаконним шляхом», а саме не визначають, у який саме незаконний спосіб чи з порушенням якого порядку ОСОБА_1 було отримано документи і які саме документи.

За умовами п. 1.2 Договору купівлі №06-11/22 від 21.11.2022р. товар, який продається згідно даного Договору, повинен відповідати виданому заводом-виробником сертифікату якості (державному стандарту). Згідно п. 2.5. даного Договору Продукт вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем за якістю - у відповідності до сертифікату якості, та за кількістю - відповідно до фактичних вимірювань, вказаних в товаротранспортній накладній (CMR).

Таким чином, ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» є покупцем нафтопродуктів, при цьому згідно договірних умов саме на продавця SIA «NAFTA TG» покладено обов`язок продати товар належної якості та у відповідній кількості.

З матеріалів справи вбачається, що директор ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» ОСОБА_1 звернувся до продавця товару, компанії SIA «NAFTA TG», із запитом щодо сертифікату якості та кількості проданого товару. У відповідь SIA «NAFTA TG» листом від 04.07.2024р. проінформавала про передачу сертифікату якості №161427_4829005 від 03.12.2022р. покупцю ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» та підтвердила продаж йому 24303 кг бензину марки 95 згідно інвойсу №АР2022/037 від 17.12.2022р., міжнародної товаротранспортної накладної CMR №LV-NAFT-171222/01 від 17.12.2022р., митної декларації країни відправлення Т1 № 22LV0030 від 17.12.2022р., Акту розливу №0856 від 16.12.2022р. та вказаного сертифікату якості № 161427_4829005 від 03.12.2022р.

Також у графі 5 міжнародної товаротранспортної накладної CMR №LV-NAFT-171222/01 від 17.12.2022р. зазначено про сертифікат якості № 161427_4829005, що з огляду на норму ст. 11 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 р., яка передбачає, що відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати, підтверджує передачу вказаного сертифікату якості відправником перевізнику ОСОБА_3 .

Енергетичною митницею до матеріалів справи додано лист митного управління Служби державних доходів Латвійської Республіки від 19.06.2023р. №РО21-5.3/27.5.4/7899, яким надано інформацію стосовно митного оформлення бензину моторного на експорт в Україну. Як вбачається з поданих з даним листом Латвійської Республіки товаросупровідних документів (інвойс №АР2022/037 від 17.12.2022р.; міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №LV-NAFT-171222/01 від 17.12.2022р., сертифікат якості від 03.12.2022 № 161427_4829005) вони є ідентичними тим, що були надані до митних органів України для переміщення через митний кордон України та митного оформлення бензину. Крім того, митним управлінням Служби державних доходів Латвійської Республіки надано митну декларацію Т1 № 22LV0030 від 17.12.2022р., за якою товар оформлено в Латвії, у графі 44/1 даної митної декларації зазначені вищевказані документи.

Судом встановлено, що інформація про кількість товару, придбаного ТОВ «ПФ Камертон» у SIA «NAFTA TG», а саме 24303 кг бензину, вказана в інвойсі №АР2022/037 від 17.12.2022р. та міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №LV-NAFT-171222/01 від 17.12.2022р. Ця ж кількість вказана у митній декларації №22UA22U8 від 19.12.2023р., у графах 35 та 38. Як вбачається з граф 35 та 38 митної декларації країни відправлення Т1 №22LV0030 від 17.12.2022р., цю ж саму кількість товару було оформлено митними органами Латвійської Республіки, звідки постачався товар в Україну.

Отже, експорт бензину з Латвії компанією SIA «NAFTA TG» та імпорт його в Україну ТОВ «ПФ Камертон» здійснено на підставі однакових товаросупровідних документів, які містять ідентичні відомості про якість та кількість товару.

Також до суду Енергетичною митницею надано лист Public Company «Orlen Lietuva» від 16.10.2023 №D2(12.11 - 9)-2356), яким виробник підтверджує справжність сертифікату якості від 03.12.2022 № 161427_4829005 та видачу його на кількість товару 466,97 т (466 970 кг).

Щодо відповіді митних органів Литовської Республіки (лист Держмитслужби від 06.11.2023 № 26/26-04/7.6/2879), на яку посилається Енергетична митниця, суд зазначає, що дана відповідь не містить інформації про те, що директором ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» ОСОБА_1 було отримано будь-які документи незаконним шляхом, так само як і не містить інформації про наявність неправдивих відомостей про кількість бензину, що надійшов на адресу ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН», у поданих для переміщення або митного оформлення товаросупровідних документах.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Бондаренко Г.П. в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , головного державного інспектора оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці, який підтримав протокол складений ним про порушення ОСОБА_1 ч 1 ст 483 МК України та наполягав на ньому.

Матеріали справи не містять доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів з приховуванням у спосіб, що описаний у протоколі про порушення митних правил №0524/90300/23 від 19.12.2023 р., а саме шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом та таких, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару.

Суд звертає увагу, що у графі 23 міжнародної товаротранспортної накладної CMR №LV-NAFT-171222/01 та у документі контролю доставки ЕА, поданому Енергетичною митницею, вказані дані про перевізника товару та водія, який безпосередньо переміщував товар через митний кордон України, а не директора ТОВ «ПФ «КАМЕРТОН» ОСОБА_1 . У графах 14 та 54 митної декларації №22UA22U8 від 19.12.2022 , за якою товар оформлено Енергетичною митницею в режимі імпорту, вказано декларантом ОСОБА_5 , а не ОСОБА_1 .

Енергетичною митницею не доведено, що ОСОБА_1 був присутній в указану в протоколі про порушення митних правил №0524/90300/23 від 19.12.2023р. час та дату - 03 год. 28 хв. 19.12.2022 (перетин митного кордону України) - в пункті пропуску «Рава-Руська - Хребенне» та/або перетинав митний кордон там в цей час.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 вчинялися активні дії, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, тобто здійснювалося переміщення товарів та/або подавалися митному органу будь-які документи, як підстава для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема одержані незаконним шляхом чи такі, що містять неправдиві дані про кількість товару.

Власник чи представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, отриманих незаконним шляхом. За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України лише у тому випадку, коли вона з метою приховування від митного контролю особисто вчиняла дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів умисного переміщення товару чи наміру умисно перемістити бензин у кількості 24303 кг, 32,692 тис. л при 15 ?С через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу у ОСОБА_1 вчиняти правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. ЄСПЛ також неодноразово підкреслював, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, зазначено, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним,- відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 483, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Павленко