ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, шляхом обману заволодів грошовими коштами , а саме розмістив на особистій сторінці в соціальній мережі «Facebook» текстове оголошення із закликом щодо проведення збору коштів наступного змісту: «Слава Україні. Шановні жителі Підволочиської громади нагадую, що триває збір на допомогу ЗСУ, а саме на покупку дрона нашому захиснику Шаварину Михайлу необхідного для проведення бойових завдань. Кошти можете пересилати на мою банківську картку НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ), для зручності додаю ще одну картку Ощадбанку НОМЕР_2 » та вказав власні карткові рахунки, а саме картковий рахунок № НОМЕР_2 , емітований АТ «Ощадбанк» та картковий рахунок № НОМЕР_1 , емітований АТ «Універсал Банк». При цьому ОСОБА_1 не мав відношення до збору коштів для допомоги Збройним силам України, а саме закупівлі дрону військовослужбовцю ОСОБА_3 , для виконання останнім бойових завдань.

Повіривши у достовірність вказаної в соціальній мережі «Facebook» інформації щодо збору коштів для допомоги Збройним силам України, а саме закупівлі дрону військовослужбовцю ОСОБА_3 , для виконання останнім бойових завдань та вважаючи що ця інформація є достовірною, а не обманом з метою заволодіння коштами невизначеного кола осіб з боку незнайомого йому ОСОБА_1 , який здійснив оголошення про збір коштів, ОСОБА_4 , будучи введеним в оману автором вищевказаного оголошення, з метою надання матеріальної допомоги, 13 квітня 2024 року добровільно перерахував на вказаний ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_2 емітований АТ «Ощадбанк», належні йому готівкові грошові кошти в сумі 415 (чотириста п`ятнадцять) гривень за допомогою платіжного терміналу №66809, ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ», що за адресою: смт. Підволочиськ, вул. Данила Галицького, 73, Тернопільського району, Тернопільської області, якими ОСОБА_1 заволодів та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 415 (чотириста п`ятнадцять) гривень.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, окрім визнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина також доведена наданими та дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 162632 від 04 лютого 2025 року, в якому викладено обставини скоєння правопорушення.

-ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2024 у справі №604/1035/24 (провадження №1-кп/604/144/24), якою було закрите кримінальне провадження що внесено до ЄРДР за № 0000104 від 22 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згідно п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, згідно з яким ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року (станом на день скоєння правопорушень) складав 1514 грн. (3028 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 х 2 = 3028 грн.

Таким чином, вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна на суму, що у 2024 році не перевищує 3027 грн., відноситься до дрібного викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, надані докази підтверджують факт вчинення останнім зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні та прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, міру громадської небезпеки скоєного, дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.51 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 33,34,35,40-1,251,283,284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. (Реквізити для сплати штрафу: (Отримувач коштів: ГУК у Тернопільській області/тг смт. Підволочиськ, код класифікації доходів: 21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; МФО 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019677).

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: 1) подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 2) витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Підволочиський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б. Сташків