Справа № 504/1034/25
Номер провадження 3/504/744/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижанівка Крижанівського району Вінницької області,, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовий квиток НОМЕР_2 від 27.07.2022,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2025 поліцейським СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Колойденком М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007593, згідно якого ОСОБА_1 09.03.2025 о 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї співмешканки гр.. ОСОБА_2 , а саме нецензурно виражався в її бік, штовхав т погрожував фізичною розправою. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 09.03.2025 поліцейським СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Луценко А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007660, згідно якого ОСОБА_1 09.03.2025 близько 17:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги ТЗП АА 144176 від 09.03.2025, яким заборонено у будь-який спосіб контактувати з гр. ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-8 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. В матеріалах справи наявні письмові заяви гр.. ОСОБА_1 про визнання вини у вчиненні адміністративних правопорушень в повному обсязі, розгляд справи без його участі.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена та підтверджується наступними доказами:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 007593 та серії ВАД № 007660 від 09.03.2025;

- рапортами, зареєстрованими в ЄО за №№2351, 2358 від 09.03.2025;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 09.03.2025;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №144176 від 09.03.2025.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії Вад № 007593 від 09.03.2025 посадовою особою ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст.173-2КУпАП передбачає відповідальність за "повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню".

Повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Однак із доданих до матеріалів справи не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження вірності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, відомостей про накладення протягом року адміністративного стягнення за ч.ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП не долучено.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Згідно з ч.2 ст. 173-8 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень є доведеною.

Пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлено. Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_1 обставиною є вчинення адміністративних правопорушень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення правопорушнику ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення та ступень вини порушника, його особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Статтею 39-1 КУпАП встановлено, що у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Відповідно до ст. 21-8 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання.

Частиною 6 статті 28 вище зазначеного Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначена обставина та можливе тимчасове перебування особи за межами місця реєстрації та фактичного проживання, пов`язане із бойовими завданнями, фактично ускладнить виконання особою програми кривдника. У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості направити ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 269, 283, 284 КУпАП України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», -

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перекваліфікувати з ч.3 ст. 173-2 КУпАП на ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень на користь держави.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень на користь держави.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова