Справа № 583/1072/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2025 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Савочки А.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем МНУ ПАТ «Укрнафта», паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09 листопада 2018 року органом № 5912, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007443 від 10 березня 2025 року ОСОБА_1 09 березня 2025 року о 22 годині 20 хвилин на вулиці Снайпера, буд. 3 в м. Охтирці Сумської області вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме припинити правопорушення, також хапав працівників поліції за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав та надав пояснення про те, що 09 березня 2025 року близько 22 години, керуючи своїм автомобілем ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_3 , не впорався з керуванням та допустив наїзд на бетонний паркан в/ч. Коли приїхали працівники поліції, він сидів в автомобілі, йому наказали надати документи, в нього була роздруківка в додатку «Дія», але він перебуваючи в шоковому стані не надав документи. За це відносно нього склали постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, штраф він сплатив. Відносно працівників поліції ніяких дій не вчиняв, навпаки до нього застосували прийом рукопашного бою, заламали руку, наділи кайданки та посадили в службовий автомобіль, хотіли доставити до відділення поліції. Але у відділ не доставляли, після складання протоколу про адміністративне правопорушення відпустили.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Савочка А.М., в судовому засіданні вказав, що фабула, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не відповідає обставинам справи. Відмова надати документи поліцейському не може бути злісною непокорою законній вимозі поліцейського, оскільки була складена постанова за не пред`явлення посвідчення водія, він сплатив за це штраф 425 грн. Тому цей факт не може бути розцінено як злісна непокора законній вимозі поліцейського. Також в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що злісна непокора законній вимозі поліцейського, а саме припинити правопорушення, при цьому не вказано яке саме правопорушення необхідно було припинити. ОСОБА_2 не вчиняв ніяких ані активних, ані пасивних дій з явною неповагою до поліцейських. Цей факт спростовуюється відеозаписом, наданим до протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що факт злісної непокори не підтверджено належними та допустимими доказами, тому справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності / ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом / ст. 245/.

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини його у вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів / ст. 85 КПК України/.

Статтею 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007443 встановлено, що він складений 10 березня 2025 року в м. Охтирка інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Гопко Д.О. про те, що ОСОБА_1 09 березня 2025 року о 22 годині 20 хвилин на вулиці Снайпера, буд. 3 в м. Охтирці Сумської області вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме припинити правопорушення, також хапав працівників поліції за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП. Свідки та потерпілі не зазначені. Правопорушенням матеріальну шкоду не заподіяно. ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом в Охтирському міськрайонному суді, від підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відмовився. Поняті не вказані. Особистий огляд та речей, передбачені статтею 264 КУпАП, що були у ОСОБА_2 , не проводився, речі не вилучилися. ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу, дачі пояснень та отримання другого примірника протоколу, про що зазначено у відповідних графах. До протоколу додається: рапорт, відеодиск /а.с. 2/.

З електронного рапорту інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Коваленка Ю.М. слідує, що 10 березня 2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10 березня 2025 року о 00 год 24 хв за адресою: м. Охтирка Сумської області, вул. Снайпера, буд 24 під час патрулювання було виявлено авто ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_3 , водій якого не впорався з керуванням та допустив наїзд на бетонний паркан в/ч. В ході опрацювання було встановлено дані водія ОСОБА_1 , відносно нього було спладено адміністративні протоколи за ст. 124 КУпАП серії ЕПР1 № 267224, за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 267235 та винесено адміністративну постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 4234675 / а.с. 4-5/.

Відповідно до рапортів інспекторів Охтирського РВП Коваленка Ю.М. та ОСОБА_3 начальнику Охтирського РВП полковнику поліції Кладьку Р.В., під час несення ними чергування з 20-00 год 09 березня 2025 року до 08-00 год 10 березня 2025 року за маршрутом № 58 було здійснено реагування на підозріле авто за адресою: м. Охтирка, вул. Снайпера, 5, яке надійшло о 21-59 год, яке здійснило наїзд у бетонний паркан в/ч. Підійшовши до автомобіля було встановлено, що за кермом перебував невідомий чоловік, який повідомив, що медичної допомоги не потребує. Після цього водій вийшов з автомобіля і намагався покинути місце події, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, йому неодноразово було повідомлено, щоб він залишався на місці події до складання адміністративних матеріалів. Йому було роз`яснено права та обов`язки, попереджено про затримання у разі непокори із застосуванням спец. засобів. Проте ОСОБА_2 почав хапати за формений одяг інспектора ОСОБА_3 , поводив себе зухвало та нахабно, в зв`язку з чим до нього було застосовано прийом рукопашного бою та спец. засіб кайданки та поміщено до службового автомобіля. Після встановлення особи водія було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, протокол затримання / а.с. 6-7/.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 березня 2025 року серії ВАВ № 007443, слідує, що відеозапис розпочинається о 22 годині 15 хвилин 09 березня 2025 року, коли поліцейський підійшов до автомобіля. Представився, повідомив про проведення відео фіксації, та попросив водія надати документи, на що той не реагував, продовжував сидіти в автомобілі на місці водія. Тоді поліцейський запитав чи потрібна йому допомога, водій вийшов з автомобіля і пішов в сторону, поліцейський наказав йому залишатися на місці, попередив, що у разі невиконання його вимог, його буде затримано. Знову наказав надати документи, що засвідчують особу, водій / ОСОБА_1 / не реагував, знову намагався піти, йому було роз`яснено права, поліцейський тримав його за руку, той виривався. О 22 год 19 хв поліцейський повідомив, що водія затримано, ОСОБА_1 хотів телефонувати адвокату. Поліцейський тримав його за руку, ОСОБА_1 просив прибрати руку, до нього застосували кайданки і посадили у службовий автомобіль. О 00 год 33 хв 10 березня 2025 року прибув поліцейський Гопко Д.О., склав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, зачитав його ОСОБА_1 , він з протоколом не погодився і відмовився його підписувати, О 00 год 59 хв запис закінчився / а.с. 3/.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги. Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, зокрема, викладення суті адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що працівник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотрималися вимог ст. 256 КУпАП, так як вказуючи на невиконання ОСОБА_1 законної вимоги поліцейського, а саме припинити правопорушення, при цьому не вказано, яке саме правопорушення він вчиняв, що його треба було припинити.

З відеозапису неможливо встановити які саме законні вимоги поліцейського Синякін Ю.О. не виконував чи то ненадання документів, чи залишення на місці події. Зухвалою та нахабної поведінки судом не встановлено, чи хапав він поліцейського за формений одяг, на відео не вбачається.

Рапорти поліцейських є недопустимими доказами, так як складені заінтересованими особами і не підтверджені іншими процесуальними документами, зокрема, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 . Цей висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшла до переконання, що суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення з кваліфікацією його дій за ст. 185 КУпАП є сумнівною, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, а відтак це дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 185, ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова