Справа № 766/2249/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 27.01.2025 року о 11 год. 10 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно тещі ОСОБА_2 , а саме під час конфлікту виражався в її адресу нецензурною лайкою та висловлював словесні погрози.

За протоколом про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду заяву, у якій зазначив, вину не визнає, з обставинами викладеними в протоколі не погоджується. Пояснив, що ніяких протиправних дій стосовно тещі не вчиняв. Просив закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій зазначила, що її зять ОСОБА_1 постійно приходить та тероризує мою сім`ю, провокує її чоловіка, її та її неповнолітню доньку, постійно виникають конфлікти.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №115647 від 29.01.2025 року;

- заява ОСОБА_2 , у якій остання просила прийняти міри стосовно її зятя ОСОБА_1 , який систематично приходе до неї додому та погрожує їй та її чоловіку, вони не хочуть його бачити;

- письмові пояснення ОСОБА_2 , у яких остання зазначила, що її донька розлучається з чоловіком ОСОБА_1 та не хоче його бачити, донька мешкає у неї, але зять постійно приходе до них та висловлює погрози на її адресу та її чоловіка. Вказала, що вони не хочуть його бачити та не хочуть, щоб він до них приходив;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких останній зазначив, що 27.01.2025 року він пішов за адресою: АДРЕСА_3 до своєї дружини ОСОБА_3 , яка проживає разом з батьками, оскільки вони в процесі розірвання шлюбу та разом не проживають, мають спільну доньку, яку він хотів побачити, проте його не пустили, після чого він пішов по свої справам, ніякої сварки з ними не було.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд звертає увагу на те, що сварка в межах конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

У відповідності до ст. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, у розпорядження суду не надано достатніх доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_2 суд вважає, що по справі не здобуто належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП., оскільки наявність конфлікту, сварок і непорозумінь, свідчить про існування неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілим.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяН. К. Іванцова