Справа № 755/5254/24 Суддя в І-й інстанції Марченко М.В.
Провадження № 33/824/101/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 15 березня 2024 року, о 14 годині 00 хвилини, керуючи автомобілем марки «Рено Логан», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Харківське Шосе, 7, ел. опора № 13, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по смузі руху на яку він мав намір перелаштуватись, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. На переконання апелянта допущені порушення водієм автомобіля марки «Форд», під керуванням водія ОСОБА_2 , що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 березня 2024 року перебувають у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Зокрема, на схемі вбачається, що автомобіль «Форд» знаходився на відстані 55 метрів від місця зіткнення. Такий довгий шлях до зупинки після дорожньо-транспортної пригоди, суперечить письмовим поясненням ОСОБА_2 , що він рухався зі швидкістю 30 км/год. Окрім цього, апелянт зазначив, що дійсно не переконався у тому, що за двома автомобілями, які рухалися Харківським шосе в сусідній смузі руху, з`явився ще один автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , який виїхав з вулиці Гашека, і який він не зміг побачити при підготовці до маневру. Зазначив, що вказаними діями він дійсно створив умови для дорожньо-транспортної пригоди, однак вони виникли внаслідок дій водія ОСОБА_2 , який рухався з порушеннями швидкості руху. Просив постанову скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи цієї скарги та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР України стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №719721 від 15.03.2024 року в частині часу та місця ДТП, анкетних даних водіїв учасників ДТП та ідентифікаційних ознак керованих ними транспортних засобів, пошкоджених внаслідок ДТП;

схемою місця ДТП від 15.03.2024 року, якою зафіксовані погодні та дорожні умови, за яких сталася ДТП, розташування транспортних засобів, які зіткнулися між собою внаслідок цієї ДТП, із зазначенням лінійних розмірів та якою зафіксовані пошкодження цих транспортних засобів;

поясненнями учасника ДТП ОСОБА_1 , відповідно до яких, у момент руху зі швидкістю 3 км/год., а саме при перестроюванні в іншу смугу руху, в його переднє праве крило вдарив автомобіль марки «Форд», який рухався зі швидкістю більше ніж 50 км/год., що призвело до аварійного зіткнення транспортних засобів;

поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2 , відповідно до яких, рухаючись по вул. Привокзальній зі швидкістю 30-40км/год., коли зліва від нього раптово почав здійснювати маневр перестроювання в його смугу руху автомобіль марки «Рено Логан» білого кольору, вдаривши при цьому його в ліву частину автомобіля, після чого він у шоковому стані проїхав ще 20-30 м і зупинився.

відеозаписом розвитку дорожньої ситуації, яка призвела до ДТП та моментом зіткнення транспортних засобів, зробленим за допомогою відеореєстратора, що був встановлений на автомобілі марки «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку місцевий суд дійшов до обґрунтовано висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ст.124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Рішення суду першої інстанції є належним чином обґрунтоване і вмотивоване.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого місцевим судом рішення. Посилання апелянта на те, що місцевим судом не вжито належних заходів спрямованих на встановлення усіх обставин справи для визнання винним у ДТП також і водія ОСОБА_2 є не обґрунтованими.

Тобто, доводи апеляційної скарги про наявність у діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України та, як наслідок, наявність його вини у вчиненні ДТП не ґрунтуються на матеріалах справи, які не містять доказів щодо наявності у діях ОСОБА_2 будь-яких порушень вимог ПДР України, які перебували би у причинному зв`язку із зіткненням та пошкодженнями транспортних засобів. Матеріали справи дають безумовні підстави стверджувати те, що зіткнення та пошкодження транспортних засобів відбулося виключно внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , який виїжджаючий на іншу смугу руху не дав дорогу автомобілю, який рухався у смузі руху на яку ОСОБА_1 мав намір перестроюватися. Саме таке порушення п.п.2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР України з боку ОСОБА_1 перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

У цій частині суд зважає на те, що за змістом п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України, водій при перестроюванні повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. При цьому, ці вимоги є безумовними, водій не повинен оцінювати швидкість руху автомобілів які рухаються у тій смузі дорожнього руху, у яку він має намір перестроїтися, оскільки швидкість руху, навіть за умови її перевищення, не нівелює вимог п. 10.3 ПДР України та опціонально не надає право вибору водію надавати перевагу у русі чи ні. При цьому, даних про таке перевищення водієм автомобіля марки «Форд» швидкості руху, яке не давало водію ОСОБА_1 можливості виконати вимоги п. 10.3 ПДР України при перестроюванні у іншу смугу руху, матеріали справи не містять.

Зазначена справа була розглянута повно та об`єктивно, під час розгляду справи були з`ясовані усі її істотні обставини, висновки місцевого суду обґрунтовуються зібраними у справі доказами та є належним чином мотивованими.

У апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів, які би указували на помилковість висновків місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у вину адміністративного правопорушення.

Отже, наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутності підстав для її задоволення.

Таким чином, постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.