Справа № 344/3715/25
Провадження № 3/344/1728/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Деркач Н.І., за участю: секретаря судового засідання Струк Л.М., прокурора Гринишин Л.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне корупційне правопорушення, що надійшла з Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , заступника директора з виховної роботи Івано-Франківського національного медичного університету, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Правопорушення вчинено за таких обставин.

Відповідно до витягу з наказу по мед університету №349-0 від 01.12.2021 ОСОБА_1 переведено на посаду заступника директора фахової передвищої освіти з виховної роботи Івано-Франківського національного медичного університету.

Згідно наказу ІФНМУ №390-0 від 26.10.2023 року на заступника директора закладу фахової передвищої освіти виховної роботи фахового медичного коледжу ІФНМУ ОСОБА_1 з 27.10.2023 року було покладено виконання обов`язків заступника ректора закладу вищої освіти з виховної роботи ІФНМУ. (на момент покладення обов`язків посада заступника ректора закладу вищої освіти з виховної роботи була вакантною).

Відповідно до наданих роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 із змінами і доповненнями (далі - Роз`яснення НАЗК), п.29 - якщо особа виконує обов`язки за вакантною посадою, на неї поширюються всі вимоги Закону України «Про запобігання корупції» втому числі вимоги фінансового контролю.

Згідно витягу з наказу по мед університету №450-0 від 08.12.2023 року, ОСОБА_1 звільнено від обов`язків заступника ректора закладу вищої освіти з виховної роботи.

За таких обставин, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 29 Роз`яснень НАЗК №4 від 13.11.2023 (із змінами і доповненнями) ОСОБА_1 з 27.10.2023 до 08.12.2023 був суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абз.1 ч.2 статті 45 Закону, передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно вимог роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023, декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «при звільненні») - декларація, яка подається відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності. Декларація «при звільненні» подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» -«ґ» п. 2 ч.1 ст.3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч.1 ст.3 Закону.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 28.02.2024 подав електронну декларацію «при звільненні» за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

Оскільки ОСОБА_1 являвся суб`єктом на якого поширювалась дія цього Закону - як посадова особа юридичної особи публічного права, то граничною датою подання ним декларації «при звільненні» є 06.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме в строк до 07.01.2024, не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (При звільненні), а фактично подав дану декларацію 28.02.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав частково. Пояснив суду, що йому було відомо про те що протягом 30 днів з дня звільнення він має подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні), однак не подав її вчасно, оскільки він є інвалідом ІІІ групи та в період звільнення знаходився на лікуванні, а саме до 12.12.2023 року, вперше подавав таку Декларацію, а також в той період часу, у зв`язку з досягненнями 45-річного віку виготовляв новий паспорт громадянина України.

Прокурор вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.172-6 КУпАП, звертає увагу суду, що у ОСОБА_1 було достатньо часу до 07.01.2024 року на своєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні). Поважні причини несвоєчасного подання відсутні. Просить визнати його винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновок прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з`ясувавши всі фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена, протоколом № 114 про адміністративне корупційне правопорушення, листом №01/439 від 12.02.2025 року, витягом з наказу по мед коледжу №15-О від 06.02.2014 року, витягом з наказу по мед університету №349-О від 01.12.2021 року, витягом з наказу по мед університету №390-О від 26.10.2023 року, витягом з наказу по мед університету № 450-О від 08.12.2023 року, копією посадової інструкції заступника директора з виховної роботи фахового медичного коледжу, копією посадової інструкції заступника ректора з виховної роботи, копією листа №01/269 від 22.01.2024 року до НАЗК, копією повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частина 1 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Витяг (скріншот) з Єдиного Державного реєстру декларацій щодо інформації відносно ОСОБА_1 підтверджує, що ОСОБА_1 28.02.2024 року о 16:42 год. подав Декларацію (при звільненні) за період 01.01.2023-08.12.2023.

Таким чином, в ході дослідження матеріалів справи, з урахуванням наданих пояснень ОСОБА_1 судом не було встановлено поважних причин, у зв`язку з якими він не подав декларацію вчасно.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки він, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), що повністю доведено в суді.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 Кодексу про адміністративні правопорушення України суд враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого. З огляду на наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про засади запобігання корупції», керуючись, ст.ст.33, ч.1 ст.172-6, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ