Номер провадження: 33/813/691/25
Номер справи місцевого суду: 504/55/25
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 та накладено стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винною у тому, що 27.12.2024 о 18:30 год за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Курісове, вул. Старокиївська, 3, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAEWOO MATIZ р.н. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, здійснюючи обгін не дотрималась бокового інтервалу та здійснила зіткнення з мопедом Ямаха під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, будучи причетною до ДТП, залишила місце пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 31 січня 2025 року звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що працює бухгалтером у Курісовській сільській раді Березівського районну Одеської області, місцем проживання є с. Доброслав. До роботи добирається на своєму автомобілі, а також використовує його для надання бухгалтерських документів. На суспільному транспорті добиратися неможливо, оскільки сполучення між селами відбувається у понеділок, середу та п`ятницю без постійного графіку. Без автомобіля прийдеться шукати нове місце роботи, що в її віці вкрай важко, тому посвідчення водія необхідно для виконання трудової діяльності.

Зазначає, що повністю усвідомила рівень відповідальності вчинених нею адміністративних правопорушень, а тому штраф буде достатньою мірою покарання.

Також вказує, що раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності та щиро кається.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила змінити стягнення на штраф, що кається у скоєному. Крім того, надала суду докази того, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який є власником пошкодженого в ДТП мопеда б/н, відмовляється від збитків, завданих в результаті ДТП, і претензій до ОСОБА_1 не має.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь в судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 124 КУпАП настає адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3Б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника підтверджуються наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2024 серії ААД № 932093, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.12.2024 серії ААД № 579635, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- електронним рапортом ЄО № 2712 за повідомленням на лінію 102 про ДТП;

- схемою місця ДТП від 27.12.2024, в якій зазначені пошкодження мопеду;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка повідомила, що 27.12.2024 о 18:30 год почула, що різко гальмує автівка та побачила на дорозі червоний автомобіль DAEWOO MATIZ, за кермом якого знаходилась жінка, на дорозі лежав мопед та двоє хлопців, жінка вийшла з авто, оглянула авто і поїхала далі;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що він разом з ОСОБА_2 їхали на мопеді на АЗС, коли почали повертати на заправку, ззаду в них в`їхав автомобіль. З авто вийшла жінка та почала сваритись, що вони не зможуть відремонтувати їй авто, після чого поїхала з місця ДТП;

- поясненнями ОСОБА_2 , який пояснив, що він з товаришем поїхав на мопеді на АЗС, на а/д Р55, у с. Курісове, почали рух в бік АЗС, увімкнувши показник лівого повороту, почав повертати кермо ліворуч, але відчув, що в мопед влетіло авто, від чого вони впали на асфальт. Автомобіль був червоного кольору, з нього вийшла жінка та заявила, що вони винні у ДТП та компенсувати їй шкоду у них немає коштів, після чого поїхала з місця пригоди;

- пояснення ОСОБА_1 від 28.12.2024, яка повідомила, що 27.12.2024 о 18:20 год. керувала своїм авто DAEWOO MATIZ р.н. НОМЕР_1 по а/д Р55, навпроти АЗС попереду неї їхали два хлопця на мопеді, ОСОБА_1 намагалась здійснити обгін, але водій мопеду різко звернув ліворуч та зіткнувся з її авто, а саме: у праве переднє крило. ОСОБА_1 вийшла з авто та почала обурюватись, запитала, чи все добре та що далі вони будуть робити, чи викликати поліцію та не почула відповіді, після чого поїхала додому;

- відеозаписами, що досліджені в ході розгляду справи.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянт погоджується зі встановленими судом у справі обставинами та висновками суду про наявність у її діях ознак складів адміністративних правопорушень та кваліфікацією його дій за ст. 122-4, 124 КУпАП, що з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП не переглядається апеляційним судом.

Предметом апеляційного розгляду є перевірка доводів апелянта щодо наявності правових підстав для накладення на неї адміністративного стягнення, не пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень. Законами України може бути передбачено адміністративне видворення за межі України іноземців і осіб без громадянства за вчинення адміністративних правопорушень, які грубо порушують правопорядок (ст. 24 КУпАП).

Оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення (ст. 25 КУпАП).

Штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 27 КУпАП).

Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 2-4 ст. 30 КУпАП).

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильно го душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (ст. 34 КУпАП).

Обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою (ст. 35 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді) , стягнення може бути накладено не пізніше як через три місці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, до основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одно з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, санкції інкримінованих адміністративних правопорушень є альтернативними, тобто законодавець передбачив можливість накладення на особу одного із основних видів стягнень, передбачених нормами цих статей. При цьому, такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, у даному випадку не є додатковим стягненням імперативного характеру, тобто при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, з огляду на його дискреційні повноваження, наділений правом вибору щодо застосування до особи одного із основних стягнень, які є альтернативними.

При накладенні стягнення судом першої інстанції було враховано характер вчинених правопорушень, а саме: залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди за участі неповнолітніх, які відповідно до наявних у матеріалах справи консультативних висновків спеціалістів виданих КНП «Доброславська БЛІЛ» отримали тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_6 має діагноз: забій тазу справа, ссадна поперекової ділянки, ОСОБА_5 отримав забій лівого колінного суглобу. ОСОБА_1 після вчинення ДТП, від якого водій та пасажир мопеду впали на асфальт, не викликала бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, навіть не намагалась вживати заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, натомість залишила місце ДТП, завдану шкоду не відшкодувала. За поясненнями неповнолітніх, ОСОБА_1 намагалася перекласти вину у вчиненому саме на них. Вказана поведінка ОСОБА_1 вказує на її стійку протиправну направленість. Судом було враховано ступінь вини порушниці, її особу, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинення правопорушення. Також суд врахував, що ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів того, що керування транспортними засобами пов`язане з її трудовою функцією, а позбавлення такого призведе до неможливості матеріального забезпечення.

Щодо таких висновків суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає про таке.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення та наведених вище пояснень убачається, що ОСОБА_1 не заперечувала вину у скоєних правопорушеннях, без заперечень підписала протоколи.

Відповідно до схеми місця ДТП від 27.12.2024, в результаті зіткнення транспортних засобів, мопед отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи на ту обставину, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе надати правову оцінку доказам, які долучені апелянтом в ході розгляду апеляційної скарги.

З розписки, долученою ОСОБА_1 17 березня 2025 року, убачається, що ОСОБА_3 , який є власником мопеду та батьком ОСОБА_2 за участю якого склалося ДТП, претензій до ОСОБА_1 немає.

Саме завдання шкоди вказаному транспортному засобу охоплюється диспозицією ст. 124 КУпАПїї , а дії правопорушника по нівелювання негативних наслідків правопорушення свідчать про її щире каяття.

Ураховуючи викладене вище, зважаючи на характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, щодо притягнення якої до адміністративної відповідальності раніше відомості відсутні, відсутність претензій від потерпілої особи - ОСОБА_3 , визнання вини у скоєних правопорушень, щире каяття ОСОБА_1 , і така позиція є послідовною, зважаючи на відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховуючи, що передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк не сплинув, апеляційний суд доходить висновку про можливість зміни адміністративного стягнення.

У зв`язку з тим, що відповідальність за ст. 122-4 КУпАП є більш суворою, ніж за ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 накладення адміністративного стягнення в межах санкції статті 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Накладення штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідатиме засадам законності та справедливості, сприятиме превентивній меті запобігання вчинення ОСОБА_1 правопорушень.

Стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, застосоване судом першої інстанції, у даному конкретному випадку є надмірно суворим.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За результатами апеляційного розгляду справи, постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення необхідно змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4, 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, накласти на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) адміністративне стягнення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В іншій частині постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова