НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/183/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. селище Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Олійник А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №507224 02 березня 2025 року в АДРЕСА_2 , мати ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102» про вчинення домашнього насильства, чим порушено вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що в сім`ї виникла конфліктна ситуація між нею, свекром та чоловіком, внаслідок чого її старший син без її відома викликав поліцію. Коли приїхали поліцейські конфлікт був вичерпаний.

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов до наступних висновків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Частиною третьої статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

З фабули протоколу вбачається, що в провину ОСОБА_2 ставиться завідомо неправдивий виклик поліції, однак оскільки він не досяг 16-річного віку до відповідальності притягується мати ОСОБА_1 .

Згідно з диспозицією ст.183 КУпАП України адміністративна відповідальність передбачена за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії є протиправними, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть дезорганізовані та порушені порядок роботи певних органів та установ і прагне до цього. Повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, особа здебільшого усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Матеріалами справи, зокрема даними Єдиного обліку підтверджується, що 02 березня 2025 року о 22:06 год на лінію «102» надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_2 про те, що вітчим вчиняє фізичне насилля, сварку.

Відеозаписами долученими до протоколу підтверджується, що поліцейський, прибувши за викликом з`ясував у неповнолітнього ОСОБА_2 причину виклику поліції, на що останній відповів, що між матір`ю та вітчимом виникла сварка, а мати ОСОБА_1 підтвердила ці обставини, вказала, що між нею та чоловіком відбулась розмова на підвищених тонах з приводу розлучення, відбувся скандал, дитина налякалась і подзвонила у поліцію.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 підтвердив, що викликав поліцію, оскільки злякався за маму, бо в сім`ї відбувалась сварка.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

Відповідно до статті 21 Закону України Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право звернення особисто або через свого представника до суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, в тому числі, виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них.

Уповноваженою особою Національної поліції України не було вжито належних заходів щодо перевірки заяви ОСОБА_2 , зокрема не було опитано сторін конфлікту вітчима та саму неповнолітню дитину, оскільки їх пояснення до матеріалів справи не долучені.

Натомість звернення неповнолітнього ОСОБА_2 до поліції безпідставно було розцінено як завідомо неправдиве. Останній у зв`язку із конфліктом між матір`ю та вітчимом реалізував своє право, передбачене статтями 21, 22 Закону України Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на звернення до уповноваженого органу Національної поліції України. Це звернення було спрямоване на припинення, на думку дитини, конфлікту, оскільки як повідомив сам ОСОБА_2 він злякався за матір, що підтвердила ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Наміру дезорганізувати чи ускладнити роботу поліцейських у неповнолітнього ОСОБА_2 не встановлено. Той факт, що ОСОБА_1 з особистих мотивів відмовилася від написання заяви щодо конфлікту в сім`ї, не є підставою трактувати виклик її сина як безпідставний.

На підставі статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки ознак адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 не встановлено, відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 184 КпАП України його матері ОСОБА_1 , відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 184, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області.

Суддя А. О. Олійник