Провадження № 3/161/44/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 07 березня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколів про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №192864 від 10.12.2024 та серія ЕПР1 №192866 від 10.12.2024, слідує, що ОСОБА_1 10.12.2024 о 02:20 год. в м. Луцьк, по вул. Липинського, 11, керував автомобілем Кia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газосигналізатора Alkotester Drager 7510, та проходження такого огляду в медичному закладі лікаря нарколога, відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 10.12.2024 о 02:20 год. в м. Луцьк, по вул. Липинського, 1, керував автомобілем Кia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 КУпАП під час проведення огляду особи поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучений до матеріалів справи, і про який зазначено у самому протоколі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що алкоголь вживав, проте автомобілем він не керував. Вказав на те, що отримав дзвінок від побратимів із проханням поїхати до м. Ківерці. Він перебував у автомобілі як пасажир. Перед виїздом вони сіли в авто для розмови та перебували там приблизно годину. У цей час ОСОБА_1 сидів за кермом, однак транспортний засіб не рухався. Під час цього до автомобіля підійшли працівники поліції та склали протокол про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Піддубний О.О., підтримав пояснення свого довірителя. Наголосив, що на момент прибуття працівників поліції ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, проте транспортний засіб залишався нерухомим. Щодо застосування частини санкції відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає позбавлення права керування транспортними засобами, адвокат зауважив, що таке покарання не може бути застосоване до особи, яка не має відповідного права. У зв`язку з цим він звернувся до суду з клопотанням про направлення запиту до Регіонального сервісного центру у Волинській області для підтвердження або спростування факту наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що разом із ОСОБА_1 прибув до цілодобової аптеки в місті Луцьку. До цього транспортним засобом керував він особисто. Коли до автомобіля підійшли працівники поліції, ОСОБА_1 сидів за кермом і вони розмовляли, проте автомобіль залишався нерухомим;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192864 від 10.12.2024 року, складеного поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області рядовим поліції Сергійчуком І.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 192866 від 10.12.2024 року, складеного поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області рядовим поліції Сергійчуком І.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

відеозаписами з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції та нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, з яких вбачається, що патрульні поліцейські рухалися службовим автомобілем по вул. Липинського (зі сторони вул. Карпенка-Карого в напрямі вул. Чорновола) В цей час з вулиці Липинського біля будинку 11, автомобіль марки Кia Sportage, здійснював з`їзд з головної дороги на прибудинкову територію. В подальшому, патрульні поліції здійснили зупинку вище вказаного автомобіля Кia Sportage д.н.з. НОМЕР_1 , В процесі розмови з ОСОБА_1 , який на момент зустрічі з поліцейськими перебував за кермом автомобіля, останній пояснив, що на даному місці він стоїть, а автомобіль не рухався. На законну вимогу працівників поліції показати посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи ти, що нічого не порушував. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився. Факт відмови від проходження тесту з метою визначення стану сп`яніння був зафіксований;

відповіддю на запит суду з Регіонального сервісного центру у Волинській області.

Показання свідка ОСОБА_2 , суд до уваги не приймає, оскільки вони протирічать як поясненням наданим ОСОБА_1 в судовому засіданні, так і поясненням, які він надав поліцейським при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд показання свідка ОСОБА_2 оцінює критично і розцінює їх як спробу допомоги ОСОБА_1 уникнути передбаченої законом відповідальності за скоєне.

Невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має ціллю уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП керував транспортним засобом, не маючи права водіння транспортним засобом.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис повністю підтверджує обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд вважає, що під час складення протоколів інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Обставиною, що обтяжує правопорушення, є вчинення правопорушень в стані сп`яніння.

Обставин, що пом`якшує правопорушення, суддя не вбачає.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Конструкція вказаних норм передбачає накладання штрафу одночасно із позбавленням права керування транспортними засобами безальтернативно.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Тобто, у даній категорії справ функція посадової особи при обранні виду та міри адміністративного стягнення за своєю правовою природою не є дискреційною.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід остаточно, на підставі ст.36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,6 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних) мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних) мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Згідно з оригіналом

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк