Провадження №: 3/336/1103/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2025 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, з участю особи ,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника адвоката Лобаченка О.В.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює,зі слів мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 22.12.2007 р.Оріхівським РВ УМВС в Запорізькій області

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

встановила:

03.01.2025 р.о 16.02 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 по вул.Травневій 6 в с.Новопавлівка Запорізької області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення надати пояснення у відповідній графі протоколу відмовився(а.с.1),не надав їх також у виді письмового документу окремо.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 не визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Пояснив,що тимчасово разом з матір`ю мешкає в с.Таврійське,куди перевозить речі з постійного місця мешкання у с.Мала Токмачка,де їх житло пошкоджено внаслідок обстрілів.03.01.2025 р.приблизно о 16.00 год.на автомобілі ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 він разом з матір`ю їхав з с.Мала Токмачка до с.Таврійське,вони перевозили речі,автомобілем керувала його матір. На ділянці дороги у с.Новопавлівка автомобіль зламався та зупинився на узбіччі,в той час,коли ОСОБА_2 намагався відремонтувати машину ,до них під`їхав екіпаж патрульної поліції,перевірили речі у причепі та багажнику,питали документи водія та на автомобіль,після чого без проведення будь-якої перевірки запропонували поїхати у лікарню в м.Запоріжжя на огляд на стан сп`яніння,від чого він відмовився. Вважає,що за згадуваних вище обставин він не зобов`язаний був виконувати вимогу поліцейського та проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння,тому що автомобілем керувала його мати.

Підтвердив,що наразі лікується від наркотичної залежності,перебуває на замісній терапії,яка включає у себе приймання ліків із вмістом наркотичних препаратів,що пов`язано із забороною керувати транспортними засобами.

Захисник Лобаченко О.В.вважав,що провадження у справі відносно його підзахисного підлягає закриттю,оскільки у матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем за вказаних вище обставин саме ОСОБА_1 .

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину,знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння,тобто сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_1 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин,користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі, на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки стану наркотичного сп`яніння,а саме:порушення мови,порушення координації рухів,зіниці очей,які не реагують на світло,які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи встановлено,що поліцейським після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення ознак наркотичного сп`яніння запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі,про що складено письмове направлення від 03.01.2025 р. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився,що зафіксовано на відеозапису.

Зокрема,при дослідженні відеозапису як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення,встановлено,що 03.01.2025 р.екіпаж патрульної поліції рухається назустріч автомобілю ВАЗ 2106,який зупинився біля узбіччя, під час спілкування поліцейського з ОСОБА_1 та жінкою літнього віку ,які знаходились біля автомобіля,було з`ясовано питання щодо речей,які перевозили останні у причепі та багажнику автомобіля. На вимогу поліцейського Сагань Р.М.передав для перевірки документ на автомобіль,зазначивши,що не має при собі посвідчення водія,підтвердив,що дійсно раніше вживав наркотичні засоби,зараз лікується на замісній терапії,однак вимушений був сісти за кермо,оскільки в інший спосіб неможливо вивезти хатні речі з домівки,де вони раніше мешкали у с.Мала Токмачка.Під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останнього про виявлені ознаки стану наркотичного сп`яніння та кілька разів запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Кожного разу ОСОБА_1 чітко і однозначно висловлювався про відмову пройти огляд на стан сп`яніння,йому були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, вид та розмір адміністративного стягнення,про відсторонення від керування транспортним засобом,такі наслідки були для ОСОБА_1 зрозумілими.Працівник поліції запропонував жінці,яка перебувала із ОСОБА_1 біля автомобіля та назвалася матір`ю останнього,сісти за кермо та прямувати на автомобілі додому,але жінка на таку пропозицію категорично заперечила та наголосила,що по дорогам з такими ямами їхати за кермом не буде.

Протягом всього часу спілкування з працівниками поліції,до завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 не висловлював жодного разу такого аргументу на користь незгоди із застосуванням до нього відповідної адміністративної процедури,як керування автомобілем іншою особою,не наводив жодного факту,який би спростував викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозапису обставини справи ,не спростовано цих обставин і при розгляді справи в суді.

Відтак,враховуючи,що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом під час вимоги з боку працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності,досліджений під час розгляду в суді відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення,зокрема,самого ОСОБА_1 .Дослідженими відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення останнього до вчиненого правопорушення та певні деталі і обставини, які прямо вказують на нього як на правопорушника, який керував транспортним засобом с явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

До пояснень ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді ,які повністю спростовані дослідженими доказами,суддя ставиться критично та оцінює їх як неправдиві,надані з метою уникнути відповідальності,що обумовлено обраною позицією захисту.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 59458 від 03.01.2025 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,без зауважень з боку ОСОБА_1 ,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,узгоджуються з відеозаписом,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Проаналізувавши всі досліджені при розгляді справи письмові докази та відеоматеріали, суддя дійшла висновку, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак, відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано,в тому числі при розгляді справи за участю захисника Сагань Р.М.

Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимогу п. 2.5 ПДР,в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно довідки бази даних підсистеми Адмінпрактика, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 ,яке при складанні протоколу про адміністративне правопорушення тимчасово не вилучалось.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 передбачене санкцією статті 130 ч.1 КУпАП стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(на час вчинення правопорушення), а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху

з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави. Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі )гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду .

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік