ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/845/25 Справа № 932/7348/24 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Клименка І.І.

апеляційну скаргу захисника Клименка І.І. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 04.08.2024 року о 19 год. 26 хв. водій ОСОБА_1 у м. Дніпро на проїзді О. Гальченка, б. 10 у м. Дніпро, керував автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода. Водій від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що розгляд справи був призначений на 18.11.2024 року, що підтверджується повісткою та скріншотом з сайту Судової влади. 18.11.2024р. у приміщенні суду помічник судді повідомив, що розгляд справи відкладений на 22.11.2024р. о 14 год. 40 хв., коли і відбувся розгляд справи та була винесена оскаржувана постанова суду. 28.11.2024 року ним через Електронний суд було подано клопотання про видачу копії постанови. Оскаржувану постанову отримав 11.12.2024 року особисто в суді, та з`ясував, що в її тексті дата прийняття зазначена як «26.09.2024», дата набрання законної сили - «08.10.2024», що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. Вказує, що відмітка про набрання постановою законної сили за півтора місяці до фактичного розгляду справи нівелює право на апеляційне оскарження. У зв`язку з тим, що оскаржувана постанова винесена 22.11.2024 року, повний текст виготовлений 09.12.2024р. та забезпечено надання загального доступу лише 11.12.2024р., вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням матеріального права.

Зазначає, що відеозапис запис № 0006871 з камери під № 265955 розпочинається 04.08.2024 о 19:33:21 в момент, коли працівник поліції стоїть поруч і розмовляє із невідомим чоловіком на узбіччі дороги, при цьому автомобіль Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , стоїть припаркований на узбіччі дороги. Також видно, що ОСОБА_2 стоїть поруч з автомобілем та будь-яких дій з управління автомобілем взагалі не здійснює. В протоколі зазначено, що останній о 19 год. 26 хв. керував транспортним засобом, однак відеозапис з камери № 265955 розпочинається 04.08.2024 о 19:33:21, тобто через 7 хвилин після вказаного в протоколі часу і факту керування та зупинки транспортного засобу не містить.

Відеозапис № 0006871 з іншої камери під № 470702 розпочинається о 19:33:26 год. 04.08.2024 також в момент, коли працівник поліції розмовляє з невідомим чоловіком на узбіччі дороги, при цьому автомобіль Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , стоїть припаркований на узбіччі дороги. На цьому відеозаписі також чітко видно, що ОСОБА_2 стоїть поруч з автомобілем, втім відсутній факт руху та зупинки автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, на відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом та зупинки автомобіля о 19 год. 26 хв., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_4 доставити його для проведення огляду на стан сп?яніння до найближчого закладу охорони здоров?я; докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено. Також відеозапис не містить процедури огляду ОСОБА_1 із зазначенням ознак алкогольного сп?яніння та обґрунтуванням необхідності проходження огляду на стан сп?яніння технічними засобами на місці або у медичному закладі.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівників поліції не є належними доказами керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

Також вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції звертався до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, однак суд першої інстанції не повністю дослідив докази, розглянув справу формально та поверхнево, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги з викладених у ній підстав; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про строк апеляційного оскарження, вважаю за необхідне його поновити з огляду на те, що дійсно 28.11.2024 року захисником через Електронний суд було подано клопотання про видачу копії постанови, яку він отримав 11.12.2024 року особисто, що матеріалами провадження не спростовується. Відтак на протязі строку апеляційного оскарження постанова суду стороною захисту отримана не була, що об`єктивно унеможливлювало складання та подання вмотивованої апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зважає на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 121045, складений 04.08.2024 року у відношенні ОСОБА_1 за порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, надійшов до суду першої інстанції 28.08.2024 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи переданий на розгляд судді Карягіній Н.О.

ОСОБА_1 , у відповідності до наявних в матеріалах справи судових повісток, викликався до суду для розгляду справи на 08:15 год. 26.09.2024 року та на 16:00 год.18.11.2024 року разом з його захисником Клименко І.І.. Натомість оскаржувана постанова суду першої інстанції датована 26.09.2024 року.

Захисником в апеляційній скарзі зазначено, що розгляд справи був призначений на 18.11.2024 року, що підтверджується повісткою. Крім того захисник вказує, що 18.11.2024 року, коли він разом з ОСОБА_1 прибув у судове засідання, помічник судді повідомив, що розгляд справи відкладений на 22.11.2024 року на 14 год. 40 хв. 22.11.2024 року фактично відбулось судове засідання та судом було прийнято оскаржувану постанову. Захисник на свою заяву про видачу копії постанови від 28.11.2024 року, - отримав її лише 11.12.2024 року особисто у приміщенні суду, про що міститься розписка в матеріалах справи.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова, датована 26.09.2024 року (яка фактично ухвалена 22.11.2024 року), була надіслана та оприлюднена 09.12.2024 року, зареєстрована 10.12.2024 року та забезпечено надання загального доступу 11.12.2024 року, дата набрання законної сили 08.10.2024 року.

Таким чином, зазначена в оскаржуваній постанові дата її прийняття є вочевидь неправильною, що не свідчить про незаконність постанови як такої та/або хибність її по суті. Цей недолік, з урахуванням вищенаведених обставин, має технічний характер та може бути усунутий у межах процедури виправлення описки у судовому рішенні.

Аналізуючи решту доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 121045, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 на вимогу співробітників поліції, які виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд в медичному закладі відмовився; рапортом співробітника поліції, згідно із яким під час оформлення ДТП за адресою: м. Дніпро, проїзд О.Гальченка, буд. 10 у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою Alcotest Drager на місці, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та водія відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 2).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, - було запропоновано останньому пройти огляд за допомогою алкотестера Драгер, або у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній категорично відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції було висунуто ОСОБА_1 в умовах здійснення відеофіксації, що не заперечує апелянт у своїй апеляційній скарзі. Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, відповідний технічний носій є належним та допустимим доказом по справі.

Доводи апелянта про те, що з відеозапису не вбачається, що він керував транспортним засобом, є необгрунтованими. Так, долучений до матеріалів справи відеозапис починається з того, що співробітники поліції підходять до автомобіля, який зупинений на узбіччі дороги у місці, не призначеному для паркування транспортних засобів та/або виходу з них, та має явні зовнішні пошкодження внаслідок ДТП. Поруч знаходиться водій ОСОБА_1 , при цьому останній не заперечував, що саме він перебував за кермом автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , та на запитання працівника поліції повідомив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджує скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції одночасно звертає увагу на те, що у своїх поясненнях під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що під час руху в нього виник конфлікт з іншим водієм, який викликав співробітників поліції. Згідно із оскаржуваною постановою, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 також вказував, що 04.08.2024 року керував автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_2 , та став учасником ДТП, при оформленні матеріалів щодо якої йому і було запропоновано співробітниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відповів відмовою, оскільки вважав себе тверезим. Зважаючи на викладене, апеляційні доводи про те, що останній на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був водієм у розумінні ст. 130 КУпАП, належить вважати безпідставними.

Посилання апелянта на те, що відеозапис починається з 19:33:21 год. 04.08.2024 року, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що подія сталась 04.08.2024 року о 19:26 год., суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР, яка передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою останнього від його проходження, натомість всі обставини, що мають значення для оцінки дій останнього, - а саме факт висунення йому пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови від неї, - відеозаписом зафіксовані.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки вони наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального та матеріального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Клименка І.І. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця