ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/192/25 Справа № 711/791/25 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гричаненка О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, являється особою з інвалідністю II групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21 січня 2025 року о 21-00 год. керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO» д.р.н. НОМЕР_2 по вул. Г.Сагайдачного, 109 в м. Черкаси, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що транспортний засіб був зупинений працівниками поліції без належної підстави, крім того, зазначає, що не було дотримано повної фіксації події засобами відео фіксації. Відеозйомка є не безперервною, та не має повного відображення подій.

Вказує що на момент складання протоколу в поліцейського не було належних і допустимих доказів, що відносно ОСОБА_1 розглядалась справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і що постанова суду набрала законної сили.

Повідомляє, що відмовлявся від проходження медичного огляду не безпідставно, наводив свої міркування та заперечення щодо медичного огляду, також зазначає, що відмова від проходження не була зафіксована належним чином, не була явною та очевидною.

Після складення протоколу, було прийнято рішення самостійно звернутися до КУ Черкаського обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що після прибуття та виклику чергового лікаря, останній категорично відмовився від освідування з підстав того, що у ОСОБА_1 не було жодних ознак для висновку про наркотичне сп`яніння. Очевидцем зазначених подій був свідок ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та захисника Гричаненка О.М. про задоволення апеляційної скарги з наведених підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 226954 від 21 січня 2025 року, який відповідає ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 21 січня 2024 року о 21:00 год. у м. Черкаси по вул Г.Сагайдачного, 109, керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO» д.р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.м. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.01.2025 року згідно якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість поведінка, що не відповідає обстановці та який відмовився від проходження огляду (а.м 2);

- рапорту працівника поліції від 21 січня 2025 року згідно якого, зокрема, під час спілкуванням з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, та який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.м. 3);

- постанова по справі № 703/1274/24 про те, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення (а.м.4-6);

- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано останньому проїхати до закладу охорони здоров`я пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився. Водію було роз`яснено наслідки такої відмови (а.м. 12)

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що транспортний засіб був зупинений працівниками поліції без належної підстави.

Дані доводи спростовуються рапортом працівника поліції від 21 січня 2025 року в якому зазначено, що водій порушив ПДР, а саме вимогу знаку 5.16.

Безпідставними є доводи з приводу того, що на момент складання протоколу в поліцейського не було належних і допустимих доказів, що щодо ОСОБА_1 розглядалась справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і що постанова суду набрала законної сили.

Так з відеозапису з боді камери вбачається, що при встановленні особи ОСОБА_1 , поліцейські на своєму планшетному пристрої в Інформаційному порталі національної поліції було виявлено направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння від 21.01.2024 та посвідчення водія ГСЦ та реєстраційну картку ТЗ.

Доводи щодо того, що відмова від проходження не була зафіксована належним чином, не була явною та очевидною спростовується відеозаписом що наявний в матеріалах справи, який був переглянутий в апеляційній інстанції.

Твердження про те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до КУ «Черкаського обласного наркологічного диспансеру» для проходження огляду на стан сп`яніння, та виклику чергового лікаря, і що останній категорично відмовився від освідування з підстав того, що у особи не було жодних ознак для висновку про наркотичне сп`яніння непідтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведеною.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.2 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба