ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/124/25 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соснової О.Є.

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Попелли С.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2024 о 14 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , у результаті чого здійснив наїзд на неї, що спричинило легкі тілесні ушкодження та механічні пошкодження з матеріальним збитками, чим порушив п.п.12.1 та 18.1 ПДР України

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців та стягнуто в дохід держави судовий збір.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі за її змістом ОСОБА_1 просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення, застосувавши до нього штраф.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що він не спростовує висновків суду щодо його винуватості у ДТП, однак судом першої інстанції не було враховано, що він примирився з потерпілою, про що свідчить розписка останньої від 18.08.2024 року, що їй відшкодовані витрати на лікування та будь-яких претензій вона не має, а тому вважає, що судом було накладено надто суворе адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортним засобом на 6 місяців.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 17.08.2024 о 14 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , у результаті чого здійснив наїзд на неї, що спричинило останній легкі тілесні ушкодження та механічні пошкодження транспортних засобів з матеріальним збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1 та 18.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Пунктом 12.1 ПДР України встановлено, шо під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як убачається з постанови, суд першої інстанції свій висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зробив на підставі аналізу наявних доказів, про що зазначив у судовому рішенні. Зі змісту доводів апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову судді в частині встановлених фактичних обставин правопорушення, його винуватості та кваліфікації дій, та за таких обставин апеляційний суд не переглядає постанову судді в цій частині.

Зі змісту постанови судді першої інстанції вбачається, що суддею було прийнято рішення про накладення стягнення (його вид та розмір), виходячи з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, щирого каяття.

Разом з цим, апеляційний суд не може погодитись з висновком судді про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування на 6 місяців, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Так, як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з не дотриманням вимог ПДР України дії водія ОСОБА_1 дійсно завдали шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відомості за даним фактом вносились до ЄРДР за №0001737 від 18.08.2024 за ч.1 ст. 286 КК України та в подальшому постановою ст. слідчого СУ ГУ НП в Харківській області від 05.09.2024 року кримінальне провадження закрито з підстав відсутності в діянні складу злочину та матеріали були передані до УПП м.Харкова для подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, як убачається з заяви потерпілої ОСОБА_2 , вона не має претензій до ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він відшкодувала їй матеріальну та моральну шкоду та взагалі жодних претензій у зв`язку з ДТП від 17.01.2024 року не має (а.с. 19, 29)

Апеляційний суд приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він вперше притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України, є особою похилого віку, автомобіль йому потрібен для потреб сім`ї (має дружину похилого віку), встановлені обставини та характер вчиненого правопорушення, усунення негативних наслідків та добровільне відшкодування збитків, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, тому з огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що накладене на останнього судом першої інстанції стягнення є суворим, натомість, накладення на нього стягнення у виді штрафу буде відповідати принципу законності та індивідуалізації покарання, вимогам ст.33 КУпАП. А тому доводи апеляційної скарги про це є цілком слушними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення стягнення.

Накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, які необхідно перерахувати на номер рахунку (Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026007, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Призначення платежу *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується штраф), за рішенням №_/_/__).

В решті постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик