справа № 179/196/25
провадження № 3/179/114/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Самарівського РВП ВП № 1 в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244904 від 12.02.2025 року, 12.02.2025 року о 12:40 год. в с. Жданівка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер», тест № 736, проба позитивна 2,15 ‰, водій від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, 12.02.2025 року о 12 год. 40 хв. в с. Жданівка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась жезлом та спеціальними світловими та звуковими сигналами. Вжитими заходами зупинений на грунтовій дорозі вул. Робоча в с. Жданівка, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, невиконання водіями вимог про зупинку, за що встановлена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 року об`єднані в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 179/196/25, провадження № 3/179/114/25) та за ст. 122-2 КУпАП (справа № 179/197/25, провадження № 3/179/115/25) присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справа № 179/196/25, провадження № 3/179/114/25.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення та повідомленням про дати слухання.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо складання відносно нього протоколу та повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За правилами статті 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 130 КУпАП.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Зі змісту п. 2.9а Правил дорожнього руху вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст.122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Зі змісту п. 2.4 Правил дорожнього руху вбачається, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Працівники підрозділу поліції на дорозі є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244904 від 12.02.2025 року за ст.130 ч.1 КУпАП, та за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 244917 від 12.02.2025 року за ст. 122-2 КУпАП;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.02.2025 року;

-тестом «Драгер» № 736 від 12.02.2025, результат тесту позитивний - 2,15 ‰;

-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

-письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , згідно яких останній пояснив, що 11.02.2025 року близько о 10-й годині ранку він випив близько 500 грам горілки. Після чого сівши за кермо автомобіля RENAULT MEGANE НОМЕР_1 поїхавши в с. Жданівка в магазин. Біля Жданівського ліцею йому працівники поліції, які були на службовому автомобілі, показали жест про зупинку транспортного засобу, але він злякавшись, продовжив рух по вул. Центральній, потім звернув на вул. Робочу, з вулиці Робочої він звернув на грунтову. Весь цей час службовий поліцейський автомобіль рухався за ним з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів. Зупинивши його на грунтовій вулиці, яка з`єднує вул. Робочу та вул. Садову. На момент зупинки його посвідчення водія знаходилось вдома;

-розпискою ОСОБА_2 про отримання від працівників поліції автомобіля Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 ;

-постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.5 КУпАП;

-рапортами працівника поліції;

-відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння перебував в стані алкогольного сп`яніння та порушив вимоги п.2.9а ПДР України, а також порушив п.2.4 ПДР України, не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищезазначеного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривень в дохід держави.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, відсутність інших відомостей, що негативно характеризують його особу, суддя вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч.1 ст.130, ст.. 122-2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-2 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік/призначення платежу: *;21081100; ЕПР1 №244904;* ГУК у Дн-кій обл./смт.Магдалин/21081100; код утримувача: 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UA0004001, код класифікації доходів бюджету 21081100, «00» Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Т.А.Ковальчук