Справа № 441/2852/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/250/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника адвоката Гордона І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Гордона І.М. на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17.11.2024 о 16 год 40 хв в м. Городок Львівського району Львівської області на вул. Джерельна, 4А керував автомобілем марки «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Гордон І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити в частині накладеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 1700 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 не заперечує.

Разом з тим, звертає увагу, що ОСОБА_1 має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та матір-пенсіонерку; також зареєстрований як приватний підприємець із видом діяльності «Вантажні перевезення», що є єдиним джерелом його існування.

Вважає, що оскільки у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачене законом, тоді можливо застосувати аналогію права (справа №247/6683/23).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Гордона І.М. перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Вимоги апелянта про скасування рішення суду в частині накладення стягнення обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, у нього на отриманні перебувають двоє дітей, мати пенсійного віку, а його професійна діяльність пов`язана з керуванням транспортними засобами.

Поміж тим, суд не може ігнорувати санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто безальтернативне стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, ОСОБА_1 як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, з ознаками алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих.

З огляду на наведене, позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 , а також те, що керування транспортним засобом стосується його діяльності, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційних вимог з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, не лише відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП України щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гордона Ігоря Михайловича залишити без задоволення.

Постанову судді Городоцькогоо районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА