ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/924/25 Справа № 188/2809/24 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П.О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Чуприни Є.А. на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

за участі:

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності Чуприни Є.А.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 01 вересня 2024 року о 15 годині 20 хвилин на 1090 км автодороги а/д М-30 Стрий-Умань-Ізварине водій ОСОБА_1 по вул. Першотравневій с. Миколаївка Синельниківського району керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування транспортними засобами чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Чуприна Є.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що ОСОБА_1 не був присутнім під час постановлення оскарженої постанови, а також не знав про факт розгляду судом справи та прийняття відповідного судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги по суті вказує, що судом було обмежено право ОСОБА_1 на правосуддя, оскільки суд неправомірно розглянув справу за його відсутності.

Також вказує, що згідно відеозапису, не підтверджується факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки запис починається з того, що ОСОБА_1

перебуває на стаціонарному посту поліції та спілкується з працівниками поліції.

Крім цього адвокат вказує на те, що долучений до матеріалів справи витяг з автоматизованої бази даних не є належним та допустимим доказом, оскільки це фактично фотографія з планшету поліцейського, а тому не може бути прийнятий в якості доказу повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши адвоката Чуприну Є.А., який підтримав доводи і вимоги клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що оскаржувана постанова від 25 листопада 2024 року була винесена за відсутності ОСОБА_1 та його представника. При цьому, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що він перебуває в зоні бойових дій, однак суд при прийняв до уваги дану заяву та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 . Враховуючи дані обставини, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 795299 від 01 березня 2024 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; копією витягу з автоматизованої бази даних, відповідно до якого, 17 липня 2024 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора поліції від 01 вересня 2024 року, згідно якого, було зупинено автомобіль, у водія якого відповідно до якого, ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

При цьому не знайшли свого підтвердження ствердження адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки згідно долученого до матеріалів справи відеозапису, хоча фактично і не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак при цьому останній не спростовує таких обставин та на запитання співробітника поліції відповідає, що водійського посвідчення він не отримував.

Також не приймаються до уваги зауваження адвоката стосовно недопустимості копії витягу з бази даних, який підтверджує повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з посиланням на те, що це витяг є фотографією з планшету поліцейського, оскільки у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Чуприні Є.А. строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу адвоката Чуприни Є.А., - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко