ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 521/21100/24

провадження № 3/521/994/25

13 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси

Михайлюк О.А., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №194496 від 12.12.2024 року, водій ОСОБА_1 12.12.2024 року о 03 годині 00 хвилин у місті Одесі, вул. Василя Стуса 1В, керував ТЗ ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у вставленому законодавством порядку зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager ARLM 0427, результат огляду 2,00‰ проміле, тест №1243, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

У судове засідання, призначене на 20.02.2025 року, з`явився ОСОБА_1 . Під час судового засідання судом встановлено, що ОСОБА_1 є глухонімим, володіє мовою жестів.

Постановою суду від 28.02.2025 року залучено до участі у справі перекладача жестової мови, якому надано право перекладу в юридичній сфері, для надання ОСОБА_1 послуг перекладача.

В судове засідання, призначене на 13.03.2025 року, з`явилися ОСОБА_1 та перекладач жестової мови, якій надано право на здійснення перекладу в юридичній сфері, ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 за допомогою перекладача Новак Надії Миколаївни зазначив, що він визнає свою вину у вчиненні правопорушення, просить суд розстрочити йому сплату штрафу у розмірі 17000 гривень у зв`язку з тяжким матеріальним станом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини правопорушення та вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно із ст. 251 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, результатами алкотесту ДРАГЕР, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та доданими до справи матеріалами відеофіксації.

Таким чином, суддя доходить висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, він має інвалідність 3 групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , а також розмір штрафу, який є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд доходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17000 гривень одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар.

Тому на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на шість місяців.

Керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 38, 401, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 6 місяців, тобто до 13 вересня 2025 року (включно), зі сплатою щомісячно в дохід держави по 2833 гривні 34 копійки.

Роз`яснити, що згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.Михайлюк