Справа № 740/7328/24 Головуючий у 1 інстанції Карпусь І. М.
Провадження № 33/4823/222/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника Царенка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та закрито провадження у справі у цій частині за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 14 год 55 хв по вул. Шекерогринівській, 37, у місті Ніжині Чернігівської області керував автомобілем «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 15 год 26 хв по вул. В. Чорновола, 1, в м. Ніжині Чернігівської області, перебуваючи в п`яному вигляді в громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, штовхався, хапав за одяг, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 049361 від 12.12.2024, ОСОБА_1 12 грудня 2024 року о 16 год 48 хв по вул. В. Чорновола, 1, у м. Ніжині Чернігівської області, перебуваючи в п`яному вигляді, не виконав неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення та своїми діями заважав працівникам поліції виконувати свої обов`язки, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає докази по справі неналежними, оскільки не підтверджують факт його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що того дня керував автомобілем лише зранку і перебував ще у тверезому стані, а після вживання алкоголю його привіз додому його син, а події біля двору відбувались майже у вечірній час. Вказує на порушення судом вимог ст. ст. 245,252,280 КУпАП. Наголошує, що сам протокол не може бути беззаперечним доказом його вини. Відеозапис по справі вважає неналежним доказом, оскільки з нього не вбачається факт керування ним автомобілем. Звертає увагу, що він спочатку відмовлявся від проходження огляду, проте в подальшому погодився, однак це залишилося поза увагою суду. Зауважує, що направлення на медичний огляд та акт огляду були виписані за його відсутності вже після складання протоколу.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 843291 від 12.12.2024 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 2).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 264873 від 12.12.2024 ОСОБА_1 перебуваючи у п`яному вигляді у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, штовхався, хапав за одяг, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 16).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 поліцейськими установлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд на стан сп`яніння не проводився. (а.с. 6).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд не проводився. (а.с. 5).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського убачається, як поліцейський повідомляє про ведення відеофіксації. Під час спілкування з водієм поліцейський повідомляє, що вбачає у нього ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, хитка хода, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер чи у лікаря-нарколога, на що водій відповів категоричною відмовою, та весь час виражався нецензурною лайкою в бік поліцейських. На неодноразові вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння водій не надав чіткої відповіді та не проявляв дій для його проходження. Видно, як у свідка ОСОБА_3 було відібрано пояснення, який повідомив, що він проживає по АДРЕСА_3 . 12.12.2024 приблизно о 14 год 55 хв він перебував біля свого будинку і в цей час до будинку під`їхав автомобіль «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який підійшов до нього та почав питати чому він так припаркував своє авто. ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, порушення мови та почервоніння обличчя. Після цього ОСОБА_1 сів в своє авто та поїхав до вул. В. Чорновола в м. Ніжині. Поряд з авто більше нікого не було, окрім чоловіка в сірій куртці, чорних штанах та капелюсі. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, ст. 173 КУпАП, а саме, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, та дрібне хуліганство. Поліцейський оформляє адміністративні матеріали. Водія відсторонено від керування автомобілем.

За таких обставин, апеляційний суд визнає ці відеозаписи достатніми для того, щоб разом з протоколами про адміністративні правопорушення та у сукупності з іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та факт нецезурної лайки у громадському місці. Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Вказівку у скарзі на відсудність доказів його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння слід визнати безпідставною, оскільки така була предметом розгляду суду першої інстанції та спростовується відеозаписом з камери відеоспостереження, де чітко видно, як ОСОБА_1 під`їжджає на своєму автомобілі, зупиняє авто, виходить із-за керма автомобіля і підходить до водія автомобіля "Нісан", що апеляційний суд визнає підтвердженням керування автомобілем.

Твердження апелянта про те, що він спочатку відмовлявся від проходження огляду, проте в подальшому погодився також не є слушними та спростовуються відеозаписом, згідно якого з поведінки ОСОБА_1 вбачається, що він ухилявся від проходження будь-якого огляду та не вчиняв реальних дій для його проходження.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 12 грудня 2024 року у водія ОСОБА_1 в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п. 2.5 ПДР та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 173 КУпАП і такий висновок ґрунтується на наявних у справі доказах.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не установлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Отже, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ознак правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 173 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ст. 173 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_2 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай