Номер провадження: 33/813/613/25
Номер справи місцевого суду: 501/5109/24
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Губаря Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі скаржник посилається на безпідставну зупинку, у зв`язку з чим вважає, що подальший огляд на стан сп`яніння він не був зобов`язаний проходити.

Посилається не невідповідність часу, зазначеного у протоколі, оскільки о 07:35:00 годині він не керував транспортним засобом, а перебував біля працівників поліції.

Зазначає, що відповідно до довідки з місця роботи він був допущенний до роботи, що свідчить про те, що він не перебував в алкогольному сп`янінні; ознаки сп`яніння в протоколі є вигаданими; працівниками поліції не вилучалися права та його не було відсторонено від керування транспортним засобом; працівники поліції спровокували його на відмову, оскільки з відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера; працівниками поліції не надано йому для ознайомлення сертифікату на відповідність приладу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судову повістку отримав 01.05.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого cт. 130 КУпАП за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає можливим розглянути цю справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ЕПР1 № 187468 від 03.12.2024 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 187468 від 03.12.2024 року, 03.12.2024 року о 07:35:00 годині в смт. Олександрівка, вул. Садова, 60/2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер, а також у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом, за обставин викладених в протоколі не заперечує, вказані обставини також підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2, 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу від 03.12.2024 року, відповідно до якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відмова від огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП фіксувалося технічними засобами.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписами з нагрудної камери та відеореєстратора, на які міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.

З відеозаписів вбачається, що автомобіль поліцейських їхав за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 , після зупинки якого працівник поліції запитав у ОСОБА_1 «чого ви не зупиняєтесь?» на що останній відповів «Я злякався, що мене щас зупинять і буде ТЦК, і мене заберуть» (відео 1 та відео 2 на 07:24:56 годині).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме, що від останнього на відстані чути запах алкоголю.

Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису вбачається відсутність зазначених у протоколі ознак судом не приймаються з огляду на наступне.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Щодо посилання на провокування працівниками поліції ОСОБА_1 на відмову, оскільки з відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера, то апеляційний суд зазначає, що працівниками поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції водію робились зауваження з приводу висловлювань щодо вирішення ситуації яка сталася (відео 2 на 07:25:50 годині), після чого ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за допомогою приладу Драгер, на що і посилається скаржник в апеляційній скарзі.

Однак, після того, як працівником поліції було заповнено бланк акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, останній запитав у ОСОБА_1 Продувати алкотестер Драгер будете?, на що ОСОБА_1 відповів Ні, працівник поліції запитав Відмовляєтесь? ОСОБА_1 чітко відповів Відмовляюся, про що працівником зроблена відмітка у акті в графі результати огляду на стан сп`яніння відмовився (відео 5 на 07:39:19 - 07:39:22 годині).

У подальшому працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи зрозумілі йому наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відповів чітко так (відео 5 на 07:39:33 - 07:40:09 годині).

Після чого працівник поліції запитав у ОСОБА_1 На експертизу до лікаря-нарколога їхати будете?, на що останній відповів Ні, працівник поліції перепитав Теж відмовляєтесь? та ОСОБА_1 відповів Відмовляюся (відео 5 на 07:40:10 - 07:40:17 годині).

Отже, порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння судом не встановлено, оскільки ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.

Дії поліцейських ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувались.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності часу, зазначеного у протоколі, то апеляційний суд відхиляє, оскільки помилкове зазначення часу не спростовує відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо посилань на довідку з місця роботи, відповідно до якої ОСОБА_1 допущено до роботи, що на думку останнього свідчить про не перебування у стані алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд їх не приймає, оскільки протокол складено відносно останнього за порушення п. 2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 про ненадання йому для ознайомлення сертифікату відповідності не заслуговують на увагу, оскільки, відповідно до п. 5 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейський надає особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на її вимогу, проте з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 звертався до працівників поліції з вимогою про надання для ознайомлення сертифікату відповідності.

Доводи скаржника про те, що працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом та права не вилучалися є безпідставними, оскільки невідсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та не є свідченням того, що водій не мав ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, після оголошення протоколу ОСОБА_1 , працівник поліції запитав у нього «Ви тут мешкаєте?» на що ОСОБА_1 відповів «да» та працівник поліції зазначив: «Машину залишаєте тут, за кермо не сідаєте» (відео 7. Ознайомлення та підпис матеріалів на 07:51:21 - 07:51:26 годині).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з урахуванням наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, апеляційний суд розцінює як такі що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Обставини правопорушення й вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому висновок Іллічівського міського суду Одеської області, викладений у постанові є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025року без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 21 січня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова