СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3717/25
пр. № 3/759/1855/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232068 - 28.01.2025 року об 00 год. 05 хв. в м. Києві, вул. Якутська, 10, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на нагрудні бодікамери 476687 та 470646. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу за місцем зупинки.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився разом із своїм захисником - адвокатом Осадько О.О.

Щодо адміністративного правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що 28 січня 2025 року мав конфлікт із своєю жінкою, після чого сів в машину і поїхав, купив собі слабоалкогольні напої, поїхавши до місця, де він працює - на парковку на території заводу. Вказав, що лише приїхавши на територію парковки, зупинившись, почав вживати алкогольні напої. Зазначив, що відлучався із машини, після чого повернувшись побачив, що приїхали працівники патрульної поліції, котрим він пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, однак в даному стані не їхав, машина рух не здійснювала.

Захисником - адвокатом Осадько О.О. подане клопотання про закриття провадження у справі, в якому захисник зазначив, що наявні суттєві порушення вимог діючого законодавства щодо порядку та процедури оформлення адміністративних матеріалів, що унеможливлює з`ясування всіх обставин справи. Наголосив на відсутності встановленого факту керування транспортним засобом, оскільки на відео зафіксовано транспортний засіб, який стоїть без увімкненого двигуна та габаритних вогнів. Крім того, наголосив на порушенні порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки із відеозапису не вбачається яким чином поліцейський встановлював наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та які саме ознаки виявлено.

У судовому засіданні захисник Осадько О.О. просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю адміністративного правопорушення, зважаючи на вказані обставини.

Дослідивши наявні у справі докази, врахувавши пояснення ОСОБА_1 та заперечення його захисника, суд дійшов наступного.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232068 від 28 січня 2025 року вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зафіксована у відеозаписі з бодікамери №476687 та №470646.

Крім того, із зазначених відеозаписів судом встановлено, що інспектор перевірив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , повністю роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та її можливі наслідки, дотримуючись встановлених законодавством України вимог. Роз`яснив права, які має ОСОБА_1 , котрий, в свою чергу, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За вимогами п. 6-8 розділу І «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Розділі ІІ у п.8, 9 вказує, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №232068 від 28 січня 2025 року;

- карткою обліку адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 січня 2025 року з якого встановлено, що у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;

- та відеозаписами з бодікамери поліцейських №476687 та №470646, з якого судом встановлено наступне:

До матеріалів справи доєднано диск, який підписаний як «ЕПР1-232068 КУЧЕРЯВИЙ».

На вказаному диску наявний файл під назвою «232068». Вказаний відео файл містить відеозапис із бодікамери поліцейського ID реєстратора: 470646 та 476687 (з 0:43:32 хв. відеозапису).

Відеозапис розпочинається із того, коли транспортний засіб ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_2 вже зупинений, однак ОСОБА_1 перебував за місцем водія та вийшов з нього.

На питання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої чи наркотичні речовини, останній відповів, що «так, вчора вживав» (0:05:23 хв. відеозапису). Після цього працівник поліції попросив ОСОБА_1 дихнути та запитав, що саме він вживав, на що ОСОБА_1 повторно зазначив, що дійсно вживав і нічого не приховує.

В подальшому, після того як ОСОБА_1 виконав вимогу працівника патрульної поліції та вказав, що вживав алкоголь десь о десятій вечора, працівник патрульної поліції повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газового аналізатора спец приладу Драгер.

ОСОБА_1 спочатку повідомив, що згоден на проходження огляду, однак потім вказав «навіщо проходити огляд, якщо я підтвердив, що вживав алкоголь» (0:08:58 хв. відеозапису). Після того, на відеозаписі зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога (0:52:32 хв. відеозапису).

Суд зауважує, що при перевірці наявності ознак у ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції дотримано усіх норм законодавства, в тому числі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, детально роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та його можливі наслідки.

Жодних порушень при перевірці ознак алкогольного сп`яніння при перегляді відеозапису суд не встановив. ОСОБА_1 було повідомлено, що в нього вбачають ознаки алкогольного сп`яніння після того, як попросили його дихнути, що дало змогу встановити поліцейським чи наявний у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота. Після того, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікаря-нарколога.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння чітко зафіксовано у відеозаписі із бодікамери поліцейського. Усі дії працівників поліції щодо складення матеріалів про адміністративне правопорушення відповідають чинному законодавству.

Крім того, при дослідженні відеозапису не виникає сумнівів в тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки інспектором неодноразово зачитувався склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказувалось, що адміністративна відповідальність настає саме за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

ОСОБА_1 не висловив інспектору жодного заперечення стосовно того, що він дійсно керував транспортним засобом, навпаки, лише підтверджував, що вживав алкогольні напої та немає сенсу проходити огляд на стан сп`яніння.

Відтак, не знайшли свого підтвердження свідчення ОСОБА_1 про те, що він повідомляв працівникам поліції про те, що нікуди не їхав і не збирався їхати, оскільки вказані обставини на відеозаписі відсутні.

Щодо заперечень захисника ОСОБА_2 стосовно порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, суд зауважує наступне.

Працівники патрульної поліції уповноважені здійснювати перевірку наявності ознак сп`яніння та здійснювати направлення особи на огляд на стан сп`яніння.

Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є повноваження здійснювати перевірку ознак сп`яніння та направлення особи на проведення огляду. Тобто, це є дискреційними повноваженнями працівників поліції, які за власним переконанням встановлюють ознаки сп`яніння. Крім того, суд бере до уваги, що саме працівники поліції знаходились на місці події та встановлювали ознаки сп`яніння, в той час коли із відеозапису майже неможливо достовірно встановити наявність або відсутність ознак сп`яніння у особи.

Працівник поліції в конкретній справі мав підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього були виявлені відповідні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота, про що було зазначено інспекторами), що вказує на те, що ОСОБА_1 правомірно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікаря-нарколога.

Інші доводи захисника повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зазначені докази узгоджуються між собою, та беззаперечно вказують на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право керування транспортними засобами: посвідчення водія НОМЕР_3 , що встановлено із витягу із системи «АРМОР».

Зважаючи на те, що санкція статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 266 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко