П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 Справа №607/4042/25 Провадження №3/607/2061/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., при секретарі Захарчич Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, технолога ТОВ у «Вінісанс», особи із інвалідністю 3 групи, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Войнарського А.Й., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 о 19:30 ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 або 2 ст. 173-2 КУпАП, по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме висловлювалась нецензурною лайкою, схопила руками за шию, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Окрім того, 21.02.2025 о 19:30 ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 або 2 ст. 173-2 КУпАП, по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювалась нецензурною лайкою, схопила руками за шию, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до ст.36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала.

Повідомила, що 21.02.2025, коли її дочка прийшла додому, то запитала чому вона вдома і сказала, що хоче відсвяткувати своє день народження без неї. На що, вона відповіла, що нікуди їхати не збирається.

Близько 21:30 дочки збирались виходити гуляти і вона чекала, щоб зачинити за ними двері. Домашнього насильства стосовно дочок не вчиняла. Жодних образливих дій стосовно дочок не вчиняла.

Вказала, що пізніше лише підійшла на вулиці до них, бо побачила, що вони стоять із свекрухою та сестрою чоловіка. А натомість свекруха вчинила конфлікт та разом із сестрою чоловіка побили її в той вечір.

Додала, що із дочками виникають часті конфлікти, оскільки вони вийшли із під її контролю, а чоловік зараз за кордоном. Дочки можуть не ночувати вдома, а їй про це не говорять, тому їй приходиться звертатись до дільничного.

Зазначила, що в неї склались конфліктні відносини із свекрухою, вона часто виганяє її із дому.

На запитання головуючого судді повідомила, що вона є особою із інвалідністю 3 групи та на даний час не перебуває у стані вагітності.

Захисник Войнарський А.Й. у судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи копію довідки від 22.02.2025, виданої черговим лікарем КНП Великобірківської селищної ради «Тернопільської центральної районної лікарні», з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась в приймальне відділення КНП ВСР «ТЦРЛ» 22.02.2025 зі скаргами на біль в ділянці лівої частини обличчя, шиї, правого плеча, правого передпліччя. Зі слів пацієнтки 21.02.2025 біля 20-00 її побили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після огляду пацієнтки (шкірні покриви звичайного забарвлення, крапельні подряпини в ділянці шиї, правого плеча, біль при пальпації правого плеча, наявність підшкірної гематоми правого передпліччя 4x1,5см), проведено рентгенологічне обстеження - рентгенографія черепа та правого плечового суглобу) встановлено діагноз: забій м`яких тканин лівої половини обличчя, подряпини шиї та правого плеча, підшкірна гематома правого передпліччя.

Окрім того, просив долучити копію відеозапису із камери мобільного телефону ОСОБА_1 , на якому відображені події, які мали місце 21.02.2025, зокрема те, що вона підійшла на вулиці, де стояла ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, оскільки вона домашнього насильства стосовно дочок не вчиняла, тому відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_1 , суд вважає, що її винуватість у вчиненні інкримінованих діянь, доводиться сукупністю зібраних та досліджених в судовому засідання доказів, зокрема.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 її матір.

Вказала, що 21.02.2025 близько 13:00 повернулась додому, де проживає із матір`ю та сестрою, та запитала маму чому вона не поїхала у гості, оскільки напередодні вона говорила, що її не буде аж до неділі.

Потім вона пішла до себе в кімнату, сиділа там, а мама періодично заходила, висловлювала докори, виходила.

Також вказала, що мама часто говорить, що це її будинок та майно у ньому її і щоб вони із сестрою йшли жити до бабусі.

Додала, що того дня мама зловила її за шию під час сварки. Вважає, що мама навмисно це зробила, щоб завдати їй болю.

Стосовно адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , у разі визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, вказала, що покладається на думку суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 її матір.

Того дня 21.02.2025 вона прийшла зі школи, зайшла до сестри в кімнату. І мама час від часу заходила, висловлювала якісь докори і виходила. Востаннє сказала їй помити підлогу, на що вона сказала, що помиє пізніше.

Коли помила, то знову пішла до сестри. Тоді мама сказала, що вона не повернула переноску, вона пішла у свою кімнату взяти переноску, щоб повернути мамі.

Коли повернулась мама була у кімнаті сестри, знову вчиняла конфлікт. Коли виходила із кімнати, то мама зловила її шию і тримала. Коли вона почала кричати, то мама її відпустила.

Окрім того, у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , яка суду повідомила, що є бабусею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 її невістка.

21.02.2025 почула, що її внучки плачуть і тоді вибігла із свого будинку.

Додала, що вони проживають на одному подвір`ї, однак у різних будинках. Дівчата живуть разом із матір`ю ОСОБА_1 .

На вулиці також була сусідка та через декілька хвилин прийшла її дочка ОСОБА_7 , якій подзвонив її брат, тобто син свідка і попросив прийти, бо ОСОБА_1 душила дочку ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 одразу почала знімати на свій телефон дочку ОСОБА_7 , коли вона поставила телефон до обличчя, то ОСОБА_7 махнула рукою, щоб відштовхнути його. Ніхто її не бив.

На що ОСОБА_9 почала кричати, ОСОБА_7 викликала працівників поліції.

Додала, що невістка часто вчиняє конфлікти, душить їх та виганяє своїх дочок із хати.

Окрім показань потерпілих та свідка вина ОСОБА_1 доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №618218 від 21.02.2025;

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №618219 від 21.02.2025;

- копією витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 25.02.2025, згідно якого 21.02.2025 о 19:38 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 жительки АДРЕСА_1 про те, що невістка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , душить внучку віком 15 років. В ході реагування на повідомлення було встановлено ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх неповнолітніх дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.02.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.02.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.02.2025;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2024, у справі №607/15535/24, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2024, у справі №607/23164/24, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також за клопотанням потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні переглянуто фрагменти відеозаписів та звукозаписів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово вчиняє сварки із дочками, виганяє їх з дому, вживає ненормативну лексику при спілкуванні із ними, а також погрожує фізичною розправою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Відповідно до пунктів 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14, 17 ч.1 ст.1 Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

За таких обставин, вважаю що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Посилання ОСОБА_1 та її захисника про нанесення їй тілесних ушкоджень 21.02.2025 року ОСОБА_4 не є предметом розгляду даної справи, а також в жодний спосіб не спростовують вчинення нею інкримінованих їй діянь.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, котра систематично вчиняє аналогічні правопорушення щодо своїх дітей, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Разом з тим враховуючи те, що ОСОБА_1 має інвалідність, що суд визнає обставиною, котра пом`якшує її відповідальність, суд вважає зо доцільне визначити стягнення у мінімальному розмірі, котрий передбачений санкцією статті обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників в порядку, передбаченому статтею 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», враховую лист виконавчого комітету Тернопільської міської ради №33614-Ю/2024 від 31.12.2024 та повідомлення психолога програми для кривдників ОСОБА_10 від 31.12.2024, відповідно до яких «Програма для кривдників, яка реалізується в Тернопільській міській територіальній громаді» з 01.01.2025 не проводиться, у зв`язку з чим не вбачаю за необхідне направляти її на проходження відповідної програми.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/4042/25 (провадження №3/607/2061/2025); №607/4046/25 (провадження №3/607/2065/2025) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам номер №607/4042/25 (провадження №3/607/2061/2025).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний