КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/215/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: в режимі відеоконференції захисника - адвоката Коби Миколи Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив в повній мірі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Стверджує, що не керував транспортним засобом, оскільки у патрульного поліцейського відсутні докази, які б підтверджували керування транспортним засобом. Вважає, що відомості внесені до протоколу про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності. Зазначає, що патрульний поліцейський порушив порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надав можливості скористатись правом на правничу допомогу, яке закріплено ст. 59 Конституції України, не надав та не дослідив докази щодо вчиненого адміністративного правопорушення. Крім того, суд першої інстанції не перевірив законність проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування ОСОБА_1 під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушив вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Апелянт зазначає, що однією із підстав доведеності вини суд першої інстанції посилається на направлення до медичного закладу на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, однак такого направлення патрульним поліцейським не було вручено ОСОБА_1 для проходження огляду, що підтверджується відеозаписом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 11.08.2024 року о 23 год. 55 хв., в м. Києві, вул. Алматинська, 64а, керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також у медичному закладі у лікаря-нарколога, водій у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №811726, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постановою про накладення адміністративного стягнення, копією посвідчення водія, реєстраційною карткою на транспортний засіб, а також відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів №472378, №472243.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним транспортним засобом. До того ж, даних про скасування постанова від 12.08.24р. щодо порушення водієм ОСОБА_1 ПДР під час керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Твердженнями апелянта про те, що патрульний поліцейський порушив порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не надано можливості скористатись правом на правничу допомогу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 ніяких клопотань не заявляв. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та містить всі необхідні дані, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер. Також працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився. Жодних пояснень з приводу причин відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не надав. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не було вручено водію направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я правильності висновків судді не спростовують, оскільки такої вимоги як Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , і проведення такого огляду, затв. постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, так і Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. спільним наказом МОЗ України та МВС України № 1452 /735 від 09.11.2015 року, не містять.

Отже, місцевий суд відповідно до ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи, дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду, а тому посилання апелянта на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, вважає, що постанова судді є законною і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева