ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/333/25

25 березня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р.М.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Таргонія А.В.

розглянувши в залі суду м. Костопіль матеріали, що надійшли від Депратаменту патрульної поліції УПП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, без постійного місця роботи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 р. серії ЕПР1 № 202971 23 грудня 2024 року о 00 год. 20 хв. на автодорозі Н-29 Городище-Рівне-Старокостянтинів, 124 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Вольво», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest DRAGER 0327» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винним себе не визнав. При цьому пояснив, що у вказаний у протоколі час транспортним засобом не керував, під час руху працівниками поліції не зупинявся, тому відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зазначеним у протоколі транспортним засобом керував його товариш ОСОБА_2 , який на його прохання прибув на таксі у с. Лісопіль, щоб відвезти його додому, оскільки він відпочивав у знайомих та вживав спиртне. По дорозі вони помітили поліцейський автомобіль, при цьому ОСОБА_2 , минувши вказаний транспортний засіб, від`їхавши на значну відстань від нього, зупинив автомобіль та вибіг з нього у поле, оскільки не мав при собі документів. Через деякий час працівники поліції підійшли до припаркованого на узбіччі транспортного засобу та запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження такого огляду він відмовився, оскільки автомобілем не керував, під час руху працівниками поліції не зупинявся.

Такі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю узгоджуються із поясненями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зокрема, свідок ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що у грудні 2024 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_1 та попросив, щоб він його забрав у с. Лісопіль та відвіз до м. Костопіль на його автомобілі. Він приїхав на таксі до с. Лісопіль за вказаною ОСОБА_1 адресою та сів за кермо його автомобіля марки «Вольво». ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні. Коли виїхав на трасу, побачив поліцейський автомобіль та працівників поліції, які перебували біля зупиненого ними транспортного засобу. Згадавши, що не мав при собі документів, він від`їхав на значну відстань, зупинився на обочині та вибіг з автомобіля. ОСОБА_1 залишився перебувати в своєму транспортному засобі на пасажирському сидінні. Після цього він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_3 , щоб він його забрав на таксі.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи пояснив, що 22 грудня 2024 року, ввечері, працюючи водієм таксі, відвіз ОСОБА_1 в с. Лісопіль. Близько 23 год. 30 хв. туди ж на прохання ОСОБА_1 відвіз ОСОБА_2 . Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_2 та попросив його забрати. При цьому пояснив, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_1 , побачивши неподалік службовий автомобіль працівників поліції, зупинив автомобіль та вибіг з нього, оскільки не мав при собі документів. Коли він під`їхав, то автомобіль ОСОБА_1 перебував на узбіччі, праві пасажирські двері були відкриті та біля транспортного засобу був ОСОБА_1 і працівники поліції. Після оформлення матеріалів він забрав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який перебував неподалік, та на таксі відвіз їх додому.

Інспектор управління Патрульної поліції Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 під час розгляду пояснила, що не бачила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Наблизившись до автомобіля, на відстані близько 1 км. поліцейським було увімкнено сигнал про зупинку. Коли транспортний засіб зупинився, вона підійшла до нього та, відчинивши водійські двері, побачила, що ОСОБА_1 перебуває на пасажирському сидінні. Вважає, що водій пересів на пасажирське сидіння, оскільки з автомобіля ніхто не виходив. При оформленні матеріалів ОСОБА_1 повідомив, що транспортним засобом не керував, при поверхневому огляді у нього був ключ від автомобіля.

Інспектор управління Патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Мощанецький Н.Ю. під час розгляду справи пояснив, що в салоні автомобіля, на передньому пасажирському сидінні, перебував ОСОБА_1 , інших осіб виявлено не було та в нього в кишені був ключ від транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , працівників поліції Максимчук Ю.А., Мощанецького Н.Ю. та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, відеозаписи з місця події, вважаю їх такими, що не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Зокрема, не є належним доказом у справі наданий поліцейським відеозапис з місця події, оскільки він не відображає того, що ОСОБА_1 у вказаний у протоколі час керував транспортним засобом та під час руху був зупинений працівниками поліції із передбачених законом підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 3, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, визначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно із п.п.4, 5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим наданий поліцейським відеозапис з місця події не містить відомостей, що ОСОБА_1 керував зазначеним у протоколі транспортним засобом, під час руху зупинявся працівниками поліції. Рух зазначеного у протоколі транспортного засобу не зафіксовано. З відеозапису вбачається, що автомобіль припаркований на узбіччі. При наближенні до нього поліцейським подано сигнал про зупинку проблисковими маячками. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходився в автомобілі на місці пасажира. Зазначений відеозапис безперервної відеозйомки не містить.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (Постанова ВАС КАС від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до постанови Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, вважаю, що зібрані у справі докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Дослідивши надані письмові докази, відеозапис поліцейського з місця події, вважаю за вірне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до матеріалів справи не надано достатніх доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 252, 256, 266, 280, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р. М. Снітчук