Провадження №: 3/752/88/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 , захисника Наумця Р.С.,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 134961 від 23.09.2024, що складений з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - протокол).

Відповідно до зазначеного протоколу 22.09.2024 о 00:00 у м. Києві по вул. Лютневій, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не природно реагують на світло, блідий покрив шкіри обличчя. Також у протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано:

- картку обліку адміністративного правопорушення;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (надалі по тексту - направлення) від 23.09.2024;

- відеозаписи з місця зупинки, вміщені на компакт диск для лазерних систем зчитування;

- відомості про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР);

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3110460 від 23.09.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керував транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки),

- розписку про відсторонення від керування.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 надав усні пояснення у судовому засіданні, що він наразі не працює, звільнений з лав Збройних Сил України за станом здоров`я. Вночі дійсно керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, на блокпості його зупинили поліцейські приблизно о 22:30 без пояснення причин зупинки. з ним в машині був ще його товариш. Згодом працівники поліції повідомили йому про наявність ознак наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, на що він сказав, що згоден. Наркотичні засоби не вживає, був тверезий. У результаті, поліцейські постійно "шось рєшали", згодом розвернулись та поїхали, а його залишили стояти на блокпості до ранку.

Захисник клопотав про закриття провадження у справі, вказуючи на істотне порушенням прав та інтересів свого підзахисного, який не мав ознак сп`яніння, а також на порушення процедури.

Згідно з письмовим клопотанням захисника, провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду ні відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також доказів вчинення його підзахисним інкримінованого діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, у ході свого виступу та у письмовому клопотанні захисник вказав, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , поліцейські зупинили без пояснення причин зупинки; огляд на стан сп`яніння поліцейськими взагалі не проводився, акт огляду не складався; ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння; в матеріалах справи відсутні відомості про залучення свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 та при складанні протоколу; працівниками поліції було затримано ОСОБА_1 більше, ніж на 2 години, при цьому не доставили останнього до закладу охорони здоров`я; до ОСОБА_1 протиправно застосували заходи впливу (поліцейські неодноразово робили пропозицію (віліс разів) відмовитись від проходження огляду в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога; у зв`язку із виконанням ОСОБА_1 обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, її територіальної цілісності та суверенітету, брав участь у відбитті збройної агресії Рсійської Федерації під час оборони Києва, стан його здоров`я значно погіршився, внаслідок отриманих контузій різного ступеню тяжкості.

Також захисник Наумець Р.С. заявив клопотання про допит у судовому засіданні патрульних поліцейських через порушення ними вимог Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), а також порушення ними своїх професійних обов`язків під час несення служби, які виражалися у зверхній та нахабній поведінці, нецензурній лайці по відношенню до ОСОБА_1 .

Крім того для дослідження судом стороною захисту було надано медичну документацію ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення водія, доводи захисника, вивчивши подані клопотання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши фактичні обставини, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає наявними підстави для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, за змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок № 1103).

Пунктом 3 Порядку № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією № 1452/735, де у п. 2 розділу І визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 4 розділу І названої Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами і доповненнями) зазначено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6, 7 Порядку № 1103 встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У п. 8 Порядку № 1103 закріплено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з. п. 8 розділу ІІ Інструкції 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 11, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 унормовано, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

За наслідками дослідження відеозаписів, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд (суддя) встановив, що водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції о 23:33. У нього запитали чи не вживає наркотичні засоби ОСОБА_1 , оскільки в нього вже був протокол за ст. 130 КУпАП, на що водій відповів негативно. Далі були запитання про наявність при ньому якихось наркотичних засобів, після якого ОСОБА_1 попросили заглушити авто та вийти з нього для проведення поверхневого огляду.

О 23:43 поліцейські запропонували водієві пройти освідування у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 зазначив, що якщо це треба зробити - він поїде. Патрульний пояснив, що наявні два способи: поїхати до лікаря-нарколога для проходження огляду та зауважив, що якщо у ОСОБА_1 є при собі наркотичні засоби, то їх обов`язково у нього виявлять, а також другий спосіб - відмовитися від проходження огляду.

О 23:44 водій ОСОБА_1 повторно повідомив, що він згоден поїхати на огляд до лікаря нарколога.

У подальшому, о 23:49 патрульні знову уточнюють: "Чи хочете ви їхати до лікаря-нарколога?", ОСОБА_1 відповідає: "А у мене є вибір?" та знову відказує: "Я сказав вже три рази, що я поїду".

Також з відеозаписів слідує, що о 00:05 працівник поліції черговий раз з`ясовує готовність водія пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 просить пояснити наслідки відмови від проходження огляду. Поліцейський роз`яснює, що якщо у нього немає бажання їхати, то складається протокол за ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, видається направлення на огляд, а далі він може самостійно пройти огляд сьогодні або завтра, це є його правом.

О 00:09 поліцейський ставить запитання "їдете або не їдете?", ОСОБА_1 каже, що поїде, в свою чергу, патрульний знову починає розповідати про складання протоколу за відмову, направлення та самостійне проходження огляду. На уточнюючі запитання ОСОБА_1 про порядок самостійного проходження огляду, патрульний поліцейський запевняє ОСОБА_1 , що він може здати аналізи самостійно.

Відповідно до поданої службової та медичної документації ОСОБА_1 є учасником бойових дій, отримав неодноразові контузії та поранення, має діагноз розсіяний склероз рецидивуючи-ремітуючого типу перебігу, гіпертонічну хворобу ІІ-го ступеня та ін., наявні захворювання супроводжуються порушенням зору, швидкою втомою, зниженням слуху на обидва вуха, онімінням, слабкістю та ін.

З досліджених відеозаписів, з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 , не вбачається наявності у нього явних ознак наркотичного сп`яніння, які можна виявити шляхом візуального спостереження за поведінкою та зовнішнім виглядом особи. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах водія є прийнятними, відповідають обстановці, остання поводить себе стриманою, без проявів хамства, невихованості, надмірної веселості чи збудження.

Крім того, відеозаписами доводиться той факт, що водія не було повідомлено про початок відносно нього процедури огляду на стан сп`яніння, не було вказано на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, не було вказано на ці ознаки, не було проведено жодної дієвої перевірки водія (ні реакцію очей на світло, ні пальце-носову пробу тощо).

Як вказувалося вище, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком, а не правом водія, а тому вказівка працівників поліції на наявність у водія права вибору - проходити чи не проходити огляд на стан сп`яніння, не відповідає чинному законодавству та вказаним вище положенням КУпАП, Інструкції № 1452/735, Правил дорожнього руху.

У силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди в Україні застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людинипід провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі "Раманаускас проти Литви" 05.02.2008).

Вказівка працівника поліції на право водія пройти огляд самостійно не відповідає вимогам наведених вище приписів законодавства, а тому задокументована у протоколі від 23.09.2024 відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не може бути оцінена як ухилення водія від огляду, більше того, спростовується наданим відеозаписом, в якому вбачається, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від його проходження у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Аналізуючи викладене, суд (суддя) зауважує, що дотримуючись принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Суб`єкти владних повноважень, які діяли від імені держави, а саме: інспектори патрульної поліції при застосуванні до кермувальника автомобіля процедури, яка мала ознаки процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, зобов`язані були пояснити водієві, що у нього виявлено так звані ознаки наркотичного сп`яніння, перелічити їх, повідомити про те, що до водія застосовується процедура огляду на стан сп`яніння, роз`яснити порядок цієї процедури і послідовність проходження огляду саме на стан наркотичного сп`яніння та, у жодному разі, не повідомляти, що водій має право відмовитися від проходження огляду, адже це прямо суперечить чинному законодавству - п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Описані дії повністю не відповідають принципу правової визначеності та порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія.

Враховуючи все викладене, складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже підстав вважати, що водій дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння та умисно, усвідомлено ухилився від проходження обов`язкового огляду стан наркотичного сп`яніння, не встановлено.

Водночас відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є зміцнення законності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Установлені обставини не дозволяють установити склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводять обставин наявності у водія ознак сп`яніння та факт ухилення водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, де унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Клопотання про допит поліцейських судом (суддею) відхилено, як безпідставне, адже обставини допущення патрульними поліцейськими порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння не потребують проведення їх допиту з огляду на наявність відеозаписів з нагрудних камер.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 38, 130, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко