ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Головним управлінням ДПС у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

При проведенні документальної позапланової виїзної перевірки АТ «УКРІЗВ» було встановлено здійснення операцій з порушенням пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, а саме при виплаті доходу із джерелом його походження з України у вигляді процентів компанії «BIESEF INVESTMENTS LIMITED» (Республіка Кіпр) занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 3 160 740 грн., а, відтак, скоєне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

У зв`язку з чим відносно головного бухгалтера АТ «УКРІЗВ» ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 5175/АПр/26-15-23-03-37 від 19 листопада 2024 року за частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явилась, хоча повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення повістки через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщалась про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, повістку не отримувала, її поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (статті 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Таким чином, суд, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Згідно з вимогами частини 1 статті 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ за частиною 1 статті 163-1 КУпАП не є обов`язковою.

Окрім цього, 14 січня 2025 року представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Шинкарик О. подано до суду письмові пояснення по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у яких вона зазначила, що АТ «УКРІЗВ» не погодилося з висновками ГУ ДПС у м. Києві, викладеними в Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 19 листопада 2024 року № 122777/Ж5/26-15-23-03-21/22883891 (далі - Акт перевірки), та 02 грудня 2024 року подало ГУ ДПС у м. Києві заперечення до Акту перевірки.

Водночас, на підставі такого Акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві 19 грудня 2024 року було складено податкове повідомлення-рішення № , яким контролюючим органом збільшено АТ «УКРІЗВ» суму податкового зобов`язання на 3 160740 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 358 332 грн.

26 грудня 2024 року АТ «УКРІЗВ» подало до Київського окружного адміністративного суду адміністративний позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2024 року № .

Тому представник вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не встановлена, оскільки самі по сабі Акт перевірки, на який було подано заперечення, і неузгоджене податкове повідомлення-рішення, яке оскаржено до суду, не можуть бути доказами для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення № 5175/АПр/26-15-23-03-37 від 19 листопада 2024 року, Актом документальної позапланової виїзної перевірки від 19 листопада 2024 року № 122777/Ж5/26-15-23-03-21/22883891.

Посилання представника на те, що на такий Акт подано заперечення, а податкове повідомлення-рішення оскаржено до суду, на переконання суду, не свідчить про їх недопустимість як доказів, оскільки: (1) саме лише подання заперечень на цей Акт не спростовує зафіксовані ним обставини; (2) рішення за результатами оскарження податкового повідомлення-рішення адміністративним судом не ухвалене.

Водночас, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її представником, заперечуючи проти цього протоколу, не подано до суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції щодо спростування встановлених у акті порушень. Також не було надано судового рішення, яким би були спростовані результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП доведеною у повному обсязі.

Згідно положень статті 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 163-1 КУпАП, не встановлено.

При цьому, судом, також, не встановлено обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до статті 35 КУпАП.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп., що становить 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33, 34, 40-1, 163-1, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 340,00 грн. (триста сорок гривень 00 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янського районного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Д.М. Кратко