Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення:

- за ст.124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст.122-4 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.08.2024 року о 13:16 годині у місті Луцьку по вулиці Конякіна, 39, керуючи транспортним засобом ВАЗ А079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на шлагбаум, який опустився, та, будучи причетним до ДТП, залишив місце події, та не повідомив працівників поліції про ДТП, чим порушив вимоги п.п.2.3 «б», 8.4 «б», 2.10 «а» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КпАП України. В результаті ДТП шлагбаум отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.58).

Не погоджуючись з постановою суду особа, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає, що при ухваленні рішення було взято до уваги недопустимі докази протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №878855 від 23.08.2024 року та серії ААД №878854 від 23.08.2024 року, які складені з порушенням визначених ст.254 КпАП України строків та невірно встановлені обставини справи.

Щодо встановлених судом обставин по справі, то ОСОБА_1 вважає, що судом було прийнято помилкове рішення, щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ст.122-4 КпАП України.

В день події 21.08.2024 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ А079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до перехрестя по вулиці Конякіна, 39 у місті Луцьку о 13 годині 16 хвилин зупинив автобус на червоний сигнал світлофора. Шлагбаум, який стоїть перед виїздом на перехрестя був у відкритому положенні, тобто піднятий в гору. Коли засвітився зелений сигнал світлофору ОСОБА_1 розпочав рух та виїжджаючи на перехрестя почув дивний звук. Щоб впевнитися в справності транспортного засобу він зупинив автобус, вийшов з нього. В цей момент шлагбаум був цілий та піднятий вгору. Пересвідчившись в безпечності руху продовжив його.

ОСОБА_1 лише з неповного відеоматеріалу, наявного в матеріалах адміністративної справи, стало відомо, що шлагбаум опускався на автобус. Місце події ОСОБА_1 не залишав, переконавшись в безпечності руху та відсутності будь яких порушень свідомо рушив по маршруту. Оскільки в день події 21.08.2024 року ОСОБА_1 здійснював рух по маршруту «Ковель-Луцьк», який передбачав повернення до місця події орієнтовно о 17 годині 25 хвилин працівники поліції мали реальну можливість належної фіксації дорожньо - транспортної пригоди шляхом складання протоколів саме в день її вчинення, оскільки особа ОСОБА_1 була встановлена. Повернувшись до місця події орієнтовно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 зі слів невідомого чоловіка, якого часто бачив як той налаштовував роботу шлагбаума, дізнався, що саме йому ставлять у вину його несправність.

Через два дні після події працівники поліції зв`язалися з ОСОБА_1 і повідомили про зустріч на заправочній станції навпроти автостанції № 1 в місті Луцьку. Саме 23.08.2024 року було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 878855 та серії ААД № 878854, з якими останній був не згідний, але підписав, оскільки у разі відмови працівники поліції повідомили, що посвідчення водія вилучають і тимчасовий дозвіл не нададуть. Як наслідок ОСОБА_1 залишається без роботи водія.

Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за п.1 ч.1 ст.247 КпАІІ України (а.с.28-31).

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник,будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.85, 86), не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних правопорушень доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №878855 від 23.08.2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №878854 від 23.08.2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КпАП України (а.с.2);

- схемою місця ДТП від 21.08.2024 року (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.08.2024 року (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.08.2024 року (а.с.5);

- фото з місця ДТП (а.с.6, 7);

- рапортом працівника поліції (а.с.8);

- відеозаписом з місця події (а.с.9).

При розгляді справи місцевим судом було допитано в якості свідка ОСОБА_2 . Взяті показання свідка судом першої інстанції належним чином обґрунтовані.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника, які містяться в апеляційній скарзі, суд не бере до уваги, оскільки вважає їх намаганням уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинені правопорушення.

Таким чином врахувавши досліджені по справі докази, які є достатніми та допустимими, та встановлюють причинно-наслідковий зв`язок ДТП та наслідками, які настали, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки ОСОБА_1 здійснюючи рух транспортним засобом ВАЗ А079.23 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на шлагбаум, який опустився. В результаті ДТП шлагбаум отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього залишив місце ДТП до якого був причетний, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.

Щодо доводів апелянта про те, що протоколи про адміністративне правопорушення, складені з порушенням вимог ст.254 КпАП України, а тому не можуть бути доказами у справі, то вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки під час їх складання ОСОБА_1 зауважень не мав та їх підписав.

Апеляційний суд критично сприймає доводи апелянта і вважає, що вони направлені на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи з камер відеоспостереження із місця подій з яких чітко вбачаються події ДТП.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий та сімейний стан, ступінь його вини, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З огляду на вищенаведене підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КпАП України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.