Провадження № 3/679/1/2025
Справа № 334/1392/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Томілін О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_1 07 лютого 2024 року о 06:15 в м. Запоріжжі по просп. Соборний-Металургів, керуючи транспортним засобом Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_2 , з увімкненими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, відступив від вимоги червоного сигналу світлофора, який забороняє рух, не забезпечивши при цьому безпеки дорожнього руху та скоїв зіткнення з МТЗ РУТА СПВ-20, д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання 20.03.2025 не з`явився.

В судове засідання 20.03.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник Чернов В.В., який приймав участь у розгляді справи, у судове засідання 20.03.2025 теж не з`явився, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 не може прибути до суду, так як перебуває на службі, а він не може прибути до суду у зв`язку із зайнятістю.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, з урахуванням тривалості розгляду справи та суспільного інтересу до даної категорії справ, а також з урахуванням, що судом у рамках розгляду цієї справи вже допитані всі особи та досліджені всі докази, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, на підставі наявних матеріалів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, при цьому пояснив наступне. Так, він, будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 Національної Гвардії України, 07.02.2024 о 06:00 дійсно рухався на службовому автомобілі Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Запоріжжя з місця проведення бойових дій. Він рухався по проспекту Соборному у м. Запоріжжя у колоні в групі супроводу з увімкненими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом. Під час руху через перехрестя, переконавшись, що всі учасники дорожнього руху побачили, проїжджав на червоний сигнал світлофора. При цьому, транспортні засоби, які рухалися на зелений сигнал світлофора, зупинилися, щоб пропустити їх колону. Швидкість колони була приблизно 30 км/год. Проїжджаючи перехрестя, вже на середині перехрестя ОСОБА_1 побачив, що з правого боку на перехрестя виїжджає «маршрутка». Після цього відбулося зіткнення автомобіля під його керуванням із цією «маршруткою». Водій «маршрутки» допустив зіткнення з його автомобілем, удар прийшовся в праву середню частину авто, в задні двері, задні крило та колесо. «Маршрутка» вдарилася в авто ОСОБА_1 своєю передньою частиною. Водій «маршрутки» не намагався гальмувати. Він не бачив вказану «маршрутку», хоча огляд вказаної ділянки дороги не був закритий іншими автомобілями. Вжити заходів для усунення зіткнення не встиг, лише в останній момент перед зіткненням виїхав у ліву смугу руху. ОСОБА_1 вважає, що виконав всі вимоги ПДР, а порушення ПДР допустив ОСОБА_2 , внаслідок чого і сталося ДТП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чернов В.В., у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що у вказані у протоколі даті та час він рухався на маршрутному таксі МТЗ РУТА СПВ-20, д.н.з. НОМЕР_3 , по просп. Металургів через просп. Соборний у м. Запоріжжя. Рухаючись по просп. Металургів десь за 80 м до перехрестя він «висадив» пасажирів на автобусній зупинці. При цьому він зазначив, що перетинав перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, при виїзді на перехрестя не бачив руху транспортного засобу з увімкненими синіми проблисковими маячками по проспекту Соборному, спеціального звукового сигналу також не чув. Водій транспортного засобу Ford Ranger міг рухатись на заборонений червоний сигнал світлофора за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Втім, ОСОБА_1 всупереч вимогам п.3.1 ПДР не переконався, що не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не знизив швидкість, не призупинився хоча б перед другим світлофором на цьому перехресті, що призвело до ДТП. Також потерпілий зазначив, що побачив авто Ford Ranger, вже після того, як виїхав на перехрестя. Якби потерпілий бачив увімкнені сині проблискові маячки на авто Ford Ranger, та заздалегідь чув спеціальний звуковий сигнал, обов`язково б пропустив авто Ford Ranger. ОСОБА_2 , коли побачив авто Ford Ranger, намагався пригальмувати, але вже було пізно, бо відстань між транспортними засобами була замала.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, суду пояснив, що він є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , обіймає посаду старшого техніка з безпеки дорожнього руху. При цьому, зазначив, що 07 лютого 2024 року у м. Запоріжжя вони супроводжували колону. Він був старшим автомобіля Ford Ranger і групи супроводу. Під час руху на автомобілі було увімкнено проблисковий маячок синього кольору, а спеціальний звуковий сигнал він включив приблизно за 50 метрів до перехрестя, в той момент водій, тобто ОСОБА_1 , знизив швидкість, переконався, що всі інші учасники дорожнього руху надають йому перевагу. Коли побачив «маршрутку» ще подав додатковий звуковий сигнал. Проте, коли вони вже рухалися на перехресті, проїжджаючи його на червоний сигнал світлофора, в них врізалася «маршрутка». Також свідок зазначив, що безпосередньо він, як старший авто та групи супроводу, «дав команду» проїжджати перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Матеріали справи також містять письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надані ними працівникам поліції (а.с. 5, 6, 7). Також ОСОБА_2 , надав суду свої письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи (а.с. 56-60).

Судом крім пояснень сторін досліджена схема місця ДТП, яка сталася 07.02.2024 о 06:15 в м. Запоріжжя, Дніпровський район, на перехресті проспект Соборний проспект Металургів, за участі транспортного засобу Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу РУТА СПВ-20, д.н.з. НОМЕР_3 , на якій зазначено місце розташування автомобілів після зіткнення, напрямок руху автомобілів, розташування світлофорів (з зазначенням кольору сигналу світлофора). Автомобіль Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП отримав пошкодження ЛФП та деформацію правої частини т.з. Автомобіль РУТА СПВ-20, д.н.з. НОМЕР_3 , після ДТП отримав пошкодження ЛФП та деформацію передньої частини т.з. Схема місця ДТП підписана учасниками без зауважень (а.с. 4).

Також судом були досліджені відеозапис, яким зафіксовано ДТП за участі транспортного засобу Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу РУТА СПВ-20, д.н.з. НОМЕР_3 . Відеозаписом зафіксовано напрямок руху автомобілів до зіткнення, момент зіткнення та розташування авто після зіткнення, а також навколишню обстановку (а.с. 10, 74).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до пункту 3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Комплексний аналіз вказаних положень ПДР України свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог, в тому числі, розділу 8 цих Правил лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу та об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зі ст. 280 КУпАП вбачається, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом було призначено судову автотехнічну експертизу. Учасники справи у судовому засіданні не заперечували проти призначення судової автотехнічної експертизи, мали змогу подати додаткові докази, пояснення та поставити на вирішення експерта відповідні запитання.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-24/12570-ІТ від 17.02.2025:

1.(2) Вирішити дане запитання експертним шляхом не видалось за можливе оскільки, зазначений водіями комплекс даних, не висвітлює механізму скоєння пригоди на фазі зближення транспортних засобів (кількісні параметри переміщення та розташування один відносно одного, механізму їх контактування та конкретних просторово-часових величин зближення до зіткнення), а констатує кульмінаційну фазу скоєння пригоди, тобто настання зіткнення.

2.(1) У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля Ford Ranger (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. 8.7.3 (е), 8.10, 3.1 Правил дорожнього руху.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля РУТА СПВ-20 (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху.

3.(5) У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля Ford Ranger (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , виконуючи належним чином нормативні вимоги п. 8.7.3. (е), 3.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, мав можливість запобігти виникненню даної дорожньо- транспортної пригоди.

Питання щодо наявності чи відсутності технічної можливості у водія автомобіля РУТА СПВ-20 (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 запобігти зіткненню з автомобілем Ford Ranger (номерний знак НОМЕР_2 ), вирішити експертним шляхом не видалось за можливе, у зв`язку з відсутністю повного комплексу необхідних вихідних даних.

Відповідь на другу частину даного запитання наведена при вирішенні запитання 2 (1).

4.(3) У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, дії водія автомобіля Ford Ranger (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 8.7.3 (е), 8.10, 3.1 Правил дорожнього руху.

5.(4) Провести експертну оцінку дій водія автомобіля РУТА СПВ-20 (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 щодо відповідності чи невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, не видалось за можливе у зв`язку з відсутністю повного комплексу необхідних вихідних даних.

6.(6). У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, в діях водія автомобіля Ford Ranger (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 8.7.3 (е), 3.1 ПДР, які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішити питання щодо причинного зв`язку між діями водія автомобіля РУТА СПВ-20 (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_2 та скоєнням дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом не видалось за можливе у зв`язку з відсутністю повного комплексу необхідних вихідних даних.

Отже, вищевказаним висновком експерта, який є належним та допустимим доказом, в сукупності з іншими доказами, дослідженими судом, підтверджується інкриміноване ОСОБА_1 правоохоронним органом порушення п. 3.1 ПДР, оскільки ДТП, яка мала місце 07 лютого 2024 року о 06:15 в м. Запоріжжі по просп. Соборний-Металургів, за участі транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сталася у тому числі з вини ОСОБА_1 .

При цьому суд не може погодитися з позицією сторони захисту, що факт подання автомобілем групи супроводу колони звукового сигналу і проблискового маячка синього кольору є визначальним в даній справі, такий факт є суттєвим, проте не визначальним.

Суть п. 3.1 ПДР полягає в тому, що водії оперативних транспортних засобів за обов`язкової та одночасної наявності ряду умов (виконання невідкладного завдання, увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху) можуть відступити від вимог деяких положень ПДР України і за умови дотримання вимог п. 3.1 ПДР України не нестимуть відповідальності за такий відступ від ПДР України. Якщо ж внаслідок такого відступлення від ПДР сталась дорожньо-транспортна пригода або виникла аварійна обстановка, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п. 3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

Одночасно, водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем групи супроводу колони Ford Ranger, з проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, на червоний сигнал світлофору, за умови дотримання п. 3.1 ПДР України, а саме, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто переконавшись, що немає автомобілів, які рухаються на зелений сигнал світлофору, мав можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом РУТА СПВ-20. До цього висновку суд приходить, аналізуючи покази водія ОСОБА_1 , який фактично пояснював, що не бачив транспортних засобів, які б виїжджали на перехрестя, тобто не переконався в їх відсутності та в безпеці свого руху для інших учасників дорожнього руху.

З урахуванням встановлених обставин, суд не приймає доводи сторони захисту щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, та розцінює таку позицію, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 3.1. Правил Дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані ст. 124 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

У той же час, на момент розгляду справи судом закінчилися строки, визначені ч. 2 ст.38 КУпАП, яка передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 07.02.2024, тобто на день розгляду справи, з дня вчинення правопорушення минуло більш ніж три місяці, тому суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку. Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності.

Як свідчать матеріали справи на момент розгляду справи судом строки, визначені ч. 2 ст.38 КУпАП, та які становлять три місяці з дня вчинення правопорушення, закінчилися з причин, не залежних від суду, тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а адміністративна справа стосовно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 38, 124, 245, 247, 251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Томілін