Справа № 444/367/25
Провадження № 3/444/325/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Семенюка Романа Андрійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любеля, Жовківського району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 виданий 03.01.2024 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 26.01.2025 року о 04 год. 55 хв. в селі Любеля по вул. Залози, 5 Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Sprinter", номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 ,в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, підтримав письмові пояснення від 28.02.2025 року долучені до матеріалів справи та суду додатково пояснив, що вечорами має неофіційні підробітки, а тому часто повертаєтья додому у комендантську годину. В цей день повертався з роботи і почув, що в автомобілі закипіла вода через перегрів мотора. З цієї причини він зупинився на обочині дороги і включив аварійку. Десь через 15 хв. підїхала патрульна машина і до нього підійшли працівники поліції, оглянули документи та попросили його пройти огляд на місці за допомогою алкотестера Драгер. Так як він не був водієм, а саме не керував в цей момент транспортнпим засобом і працівники поліції такого факту не зафіксували, а тому він відмовився від огляду на місці події. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Семенюка Р..А. в судовому засіданні наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений із порушенням вимог чинного законодавства. Просить врахувати письмові пояснення долучені ним до матеріалів справи та з тих підстав провадження відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаю на те, що жодних додаткових клопотань ОСОБА_1 чи його захисник в судовому засіданні не заявляли, підтримали письмові пояснення долучені до матеріалів справи та пояснення надані ними в судовому засіданні, просять справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому приходжу до висновку, що достатньо доказів для винесення рішення у справі, оскільки на суд не покладено обов"язку щодо збирання доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 230558 від 26.01.2025 року; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, приходжу до наступного висновку.

Судом, в судовому засіданні оглянуто відеозапис із нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебував у заведеному транспортному засобі на місці водія.

Суд звертає увагу на те, що він не заперечував того, що керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а навпаки визнав факт керування ним транспортним засобом.

Лише наголошував працівникам поліції, що вони його не зупиняли, а він зупинився сам.

Пояснення, які надані ним в судовому засіданні не закріплені поясненнями з відеозапису.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що з боку працівників поліції відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства.

Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Суд, вважає аргументи сторони захисту, щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства та те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в загальному не спростовує факту керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння і не є такими порушеннями, що тягнуть за собою недопустимість доказів та не є такими, що спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння.

Пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні на думку суду є надуманими та такими, що надані з метою ухилення ним від адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 полягає в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, вини у вчиненому не визнає, однак його вина доведена в повному обсязі доказами долученими до матеріалів справи.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та запобіганню вчиненню ним в подальшому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любеля, Жовківського району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт № НОМЕР_1 виданий 03.01.2024 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя: Зеліско Р. Й.