ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника Черкеза І.М., перевіривши апеляційну скаргу захисника Черкеза І.М., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 11.01.2025 року о 22 год. 32 хв. у м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 59 керував транспортним засобом марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 0030» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, захисник адвокат Черкез І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова районного суду прийнята внаслідок неповноти судового розгляду, без всебічного вивчення обставин вчиненого правопорушення, винесена з порушенням процесуального та матеріального права, а тому є необґрунтованою і підлягає скасуванню.

ЄУНСС:727/638/25 Головуючий у І-ій ін-ції: Одовічен Я.В.

НП:33/822/114/25 Головуючий у апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Стверджує, що на відеозаписах, наявних у матеріалах справи, не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 , а навпаки підтверджено те, що саме ОСОБА_3 керувала транспортним засобом. При цьому, з пояснень свідка, зафіксованих на відеозаписі, слідує, що ОСОБА_4 сів за кермо, однак не встиг завести транспортний засіб.

Отже, на думку апелянта, у діях ОСОБА_1 , який не керував транспортним засобом, відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважає, що свідок ОСОБА_5 не надав чітких доказів, що саме водій ОСОБА_4 його підрізав та перебував за кермом транспортного засобу. Крім того, на думку апелянта, у вказаного свідка є особиста неприязнь до ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника адвоката Черкеза І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши такі доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку, повністю доведена наявними у справі доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Зокрема, дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №218726, ОСОБА_1 11.01.2025 року о 22 год. 32 хв. в м. Чернівці по вул.Героїв Майдану, 59 керував транспортним засобом марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 0030» проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Викладені у вищезазначеному протоколі обставини, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

Так, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених в протоколі, підтверджується відеозаписами з боді-камер працівників поліції, з яких вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, однак водій відмовився пройти такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу так і в закладі охорони здоров`я (а.с.9 диск).

Дослідженням вказаного відеозапису встановлено, що на ньому дійсно немає даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобам, однак цей факт підтверджується іншими зібраними у порядку ст.251 КУпАП доказами, зокрема, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , а також його поясненнями, наданими безпосередньо суду першої інстанції. Так, свідок підтвердив, що саме ОСОБА_1 , а не його дружина, керував транспортним засобом.

У апеляційного суду немає підстав недовіряти поясненням вказаного свідка, оскільки його пояснення були незмінними, логічними та послідовними, крім того, вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

Доводи захисника про те, що свідок ОСОБА_5 перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_1 є ніщо іншим як непідтвердженим припущенням.

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то такі апеляційний суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене.

Будь-яких підстав недовіряти вищенаведеними доказами, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, за таких обставин судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Черкеза І.М., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький