Справа № 364/190/25
Провадження № 3/364/102/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 04.03.2025 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколами про адміністративні правопорушення від 12.02.2025 серії ВАД № 330051, від 15.02.2025 серії ВАД № 126436 та № 330663 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 та частиною другою статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.02.2025 близько 20:00, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Крім того, 15.02.2025 об 11:50, перебуваючи за місцем свого проживання за названою вище адресою, всупереч винесеного 12.02.2025 щодо нього тимчасового заборонного припису, вчинив аналогічні наведеним вище дії знов відносно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим не виконавши вимоги тимчасового заборонного припису.

ОСОБА_1 у судове засідання 11.03.2025, яке було відкладено на 21.03.2025 через його неявку, повторно не з`явився. Повідомлявся про судові засідання засобами поштового зв`язку за зареєстрованою і фактичною адресою місця проживання; від отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення на його мобільний номер телефону ОСОБА_1 відмовився, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 8).

Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за названою вище адресою, у судове засідання не з`явилася за станом здоров`я. Так, до суду 06.03.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до копії довідки про отримання (неотримання) допомоги від 05.12.2024 № 47, є сином та офіційним доглядачем потерпілої, подав письмову заяву про розгляд справи без її участі, оскільки остання має порушення функції організму та не може самостійно пересуватися, додавши на підтвердження до заяви відповідні медичні документи (а.с. 20-24).

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за наявними матеріалами справи без участі ОСОБА_1 особи, щодо якої складено зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.12.2024 у справі № 990SCGC/20/24, провадження № 11-222сап24, суддя має забезпечити необхідний баланс між дотриманням прав сторони і розглядом справи протягом встановленого законом строку або хоча б у розумні строки. При цьому розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП, за частиною першою якої така особа має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 173-2, 173-8 КУпАП, не є обов`язковою (частина друга статті 268 КУпАП).

Суд наголошує, що добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній її участі в розгляді справи, недопущенні зловживань наданими правами, а безпідставне затягування справи нівелює завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1).

При цьому, інститут строків у судових провадженнях сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників судового процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судом застосовуються рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням… Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (зокрема, рішення від 28.05.1985 у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», рішення від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

У своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, ЄСПЛ виходив з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03), а так само в інших справах ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд виходить з того, що особа повинна добросовісно ставитися до користування своїми процесуальними правами, виконання своїх обов`язків, має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби національного законодавства для прискорення процедури слухання, не затягувати розгляд справи.

Подібні висновки і підходи застосовує також Верховний Суд у своїй практиці (зокрема, ухвали Касаційного кримінального суду від 16.12.2024 у справі № 341/546/19, Касаційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі № 440/17704/23, Касаційного цивільного суду від 10.03.2025 у справі № 760/27605/20).

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 173-2 та частиною другою статті 173-8 КУпАП, повідомлений під час складення цих протоколів, що справа буде розглянута Володарським районним судом Київської області за викликом, повідомлявся про судові засідання засобами поштового зв`язку на зареєстровану і фактичну адресу місця його проживання, не вживав заходів щодо отримання інформації про розгляд справи та не повідомляв іншої адреси для направлення йому кореспонденції, а також наявність підтвердження надходження на номер мобільного телефону, повідомлений ним під час складання протоколів, смс-повідомлень про дати і час судових засідань, враховуючи, що згідно з положеннями статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтями 173-2, 173-8 КУпАП, не є обов`язковою, за таких обставин суд з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки, вбачає можливим розглянути справу в межах складеного відносно названої особи протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у справі письмових і електронних доказів.

Дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення і доданих до них матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 зазваного Закону України психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною другою статті 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема:

копією термінового заборонного припису від 12.02.2025, винесеного стосовно кривдника ОСОБА_1 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) потерпілої особи ОСОБА_2 (матері), а також із забороною в будь-який спосіб контактувати з нею, строк дії 5 (п`ять) діб, починаючи з 12:00 12.02.2025 до 12:00 17.02.2025, який не оскаржувався кривдником у порядку, передбаченому частиною дев`ятою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

копіями трьох форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.02.2025 та від 15.02.2025, з яких вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалою ОСОБА_2 (мати) та визначено один (вперше) середній (за 12.02.2025) та два рази високий рівень небезпеки (за 15.02.2025);

письмовими заявами та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12.02.2025 та від 15.02.2025;

копією роз`яснень ОСОБА_1 положень статті 173-8 КУпАП від 12.02.2025, від підпису яких той відмовився;

копіями рапортів поліцейського взводу № 1 роти № 1 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП про виклик потерпілою поліції від 12.02.2025 та від 15.02.2025;

доданими до протоколів дисками з відеозаписами, зокрема, з фіксацією оголошення ОСОБА_1 термінового заборонного припису.

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а також за частиною другою статті 173-8 КУпАП як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 35 КУпАП обставиною, що обтяжує йому відповідальність за адміністративне правопорушення, суд визнає вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що зазначено в поясненнях потерпілої.

Крім того, відносно вчинення домашнього насильства 15.02.2025 суд згідно з пунктом 1 зазначеної статті КУпАП визнає обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, оскільки ним не було припинено протиправної поведінки після винесення щодо нього тимчасового заборонного припису, вимоги якого ОСОБА_1 не було виконано.

Передбачених статтею 34 КУпАП обставин, що пом`якшують йому відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Разом з тим за приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи особу правопорушника, який офіційно не працює, що виключає застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу, а також беручи до уваги наявність двох обтяжуючих та відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді мінімального строку громадських робіт, передбаченого санкцією частини першої статті 173-2 КУпАП.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною першою статті 173-2, частиною другою статті 173-8, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 321-1 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, відносно події, що мала місце 11.02.2025.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-8 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, відносно події, що мала місце 15.02.2025.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку частини другої статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копії цієї постанови надіслати ОСОБА_1 , потерпілій ОСОБА_2 , прокурору та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома, а після набрання постановою законної сили також до Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 201____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.