Справа №: 486/230/25 Провадження № 3/486/226/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі Гайдук А.С.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Полянка Арбузинського району Миколаївської області, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №609326 від 18.01.2025 року ОСОБА_1 18.01.2025 о 10-00 год. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності спільної малолітньої дитина ОСОБА_3 , 2018 року народження, вчинила відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою та вдарила по обличчю, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнала, суду пояснила, що між нею та колишнім чоловіком відбувся конфлікт, який спровокував чоловік та який переріс у сварку. При цьому вони голосно не кричали, а дитина в цей час була в іншій кімнаті з сестрою ОСОБА_1 , тому не могла чути сварку.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що між ним та ОСОБА_1 відбувся побутовий конфлікт. Дитина під час конфлікту не була присутня, знаходилась в іншій кімнаті. На даний час примирились, проживають разом, він не бажає притягнення колишньої дружини до відповідальності та просить закрити провадження у справі. Пояснив, що домашнього насильства насправді не було і він відмовляється від свідчень, наданих поліції, бо надав їх внаслідок емоційного сплеску.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 даного Закону, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

У рапорті оператора, доданому до матеріалів справи, зафіксовано, що 18.01.2025 о 03:34 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.01.2025 о 03:34 за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік (військовий у відпустці) скоює домашнє насилля, не пускає додому заявницю. Прибувши на місце де очікувала заявниця ОСОБА_1 , яка перебуває у п`яному вигляді, висловлюється нецензурною лайкою, суть звернення пояснити не може. Також у даній квартирі перебував її колишній чоловік ОСОБА_4 в тверезому вигляді, якого заявниця запросила додому, щоб він побув з дітьми, поки остання відпочивала у знайомої. Від ОСОБА_4 відібрано письмові пояснення, факт домашнього насильства не підтвердився.

Окрім рапорту матеріали справи містять протокол про адміністративне порушення та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які узгоджуються частково та містять відомості, що протирічать одні одному. Інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналіз встановлених судом обставин та матеріалів справи, показів особи, яка притягується до відповідальності та потерпілого ОСОБА_4 , не підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї психологічного характеру вчиненого стосовно малолітньої ОСОБА_5 . Зокрема, факт того, що ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство в присутності малолітньої дочки був спростований її показами та показами потерпілого ОСОБА_4 , а також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

За таких обставин, оскільки сукупністю наданих суду доказів не підтверджено обставини, визначені в протоколі про адміністративне правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Волощук