Справа №705/3446/24
3/705/4/25 ПОСТАНОВА
12.03.2025 м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області 07.06.2024 надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2024 серії ААД № 627465 ОСОБА_1 26.05.2024 о 22 год. 36 хв. на а/д М-30 Стрий-Ізварине 554 км керував т.з. JEEP COMPASS д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Справа неодноразово призначалася до судового розгляду.
15.07.2024 справа була знята з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.
30.09.2024 захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 адвокат Гончарук О.О. подав до суду заяву про перенесення розгляду матеріалів на іншу дату, у зв`язку з перебуванням на лікуванні, зазначив, що довідку медичної установи буде надано додатково після закінчення лікування. Однак станом на день розгляду справи такої довідки не надано.
У судовому засіданні 07.11.2024 ОСОБА_1 пояснив, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення категорично не визнає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього безпідставно. Транспортним засобом JEEP COMPASS він не керував. На заправку WOG він приїхав на вантажному автомобілі, а легковий автомобіль там стояв. Під`їхали його товариші, вони стояли пили пиво. Через деякий час під`їхала поліція на заправку, вони злякалися, тому розбіглися. Але усіх половили, у всіх перевірили документи. Він є власником автомобіля JEEP COMPASS. Поліцейські сказали, що у нього запах алкоголю, склали протокол. Автомобіль не рухався, стояв. Поліцейські нічого не пропонували, копії протоколу не надавали, ні від чого він не відмовлявся. У рапорті поліцейського недостовірні відомості, їх ніхто не наздоганяв.
Захисник Гончарук О.О. у судовому засіданні 07.11.2024 вказав, що рапорт поліцейського не може бути доказом по справі, також суд не повинен брати до уваги пояснення працівників поліції, про що зазначає Верховний Суд.
Судове засідання 07.11.2024 було відкладене за клопотанням захисника у зв`язку з необхідністю ознайомлення з відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.
10.12.2024 захисник Гончарук О.О. подав до суду заяву про перенесення розгляду матеріалів на іншу дату, у зв`язку з тим, що в зазначену дату 10.12.2024 о 10.00 год. бере участь у розгляді кримінального провадження в Ульяновському районному суді Кіровоградської області, стадія судових дебатів, що унеможливлює його прибуття до зали Уманського міськрайонного суду в зазначену дату та час.
У судовому засіданні 23.01.2025 захисник Гончарук О.О. заявив клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Постановою суду від 23.01.2025 відкладено розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на 08 годину 40 хвилин 13 лютого 2025 року. Постановлено викликати в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для допиту у судовому засіданні, а також викликати для надання пояснень у судовому засіданні поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП сержанта поліції Ізовіту В.Л., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26.05.2024 серії ААД № 627465 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
13 лютого 2025 року у судове засідання ні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні поліцейський Ізовіта В.Л. не з`явились, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Крім того, 13.02.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою адвоката Гончарука О.О.
У судове засідання, призначене на 12.03.2025, повторно ні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ні поліцейський Ізовіта В.Л. не з`явились, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Також не з`явилися у судове засідання 12.03.2025 ОСОБА_1 та захисник Гончарук О.О. 12.03.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою адвоката Гончарука О.О. та вказав, що документи про хворобу надасть у наступне засідання. При цьому документів про поважність причини неявки у попереднє судове засідання 13.02.2025 суду не надано.
Зважаючи на процесуальні строки розгляду справи та строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, 12.03.2025 у судовому засіданні суддя дійшов висновку про недоцільність подальшого відкладення розгляду справи для очікування свідків та поліцейського та доцільність вирішення питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.
За змістом ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).
До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи для спливання строків притягнення до відповідальності, а тому суд розцінює поведінку останнього щодо подання заяв про відкладення розгляду справи як намагання уникнути відповідальності.
За таких обставин та враховуючи строки розгляду справ зазначеної категорії, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гончарука О.О.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить таких висновків.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) за ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на відеозапис нагрудної камери поліцейського, що міститься на DVD-диску, долученому до матеріалів адміністративної справи.
Із зазначеного відеозапису вбачається, що в темну пору доби автомобіль поліцейських переслідує автомобіль JEEP COMPASS, який на великій швидкості зі слів поліцейського намагається втікти. Потім переслідуваний автомобіль різко з`їхав на узбіччя та водій разом з пасажирами вибігли з нього в різних напрямках. Працівниками поліції оглянута місцевість та розшукано всіх осіб, які були у вказаному автомобілі. Одним із них був власник та водій автомобіля ОСОБА_1 . Із його поведінки та розмови видно, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. Працівник поліції роз`яснює права водієві та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або продути прилад Драгер, проте ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказуючи, що він не керував транспортним засобом. Із другого файлу відеозапису вбачається, що на АЗС «WOG» стоїть автомобіль JEEP COMPASS, біля нього розмовляють дві особи, один з них, а саме ОСОБА_1 сідає на водійське сидіння.
Цей відеозапис є достовірним доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2.5 ПДР, які зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився пройти такий огляд в установленому законом порядку.
Що стосується доводів захисника про те, що рапорт поліцейського є неналежним доказом, суд зазначає, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівника про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення, та не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.
Разом з тим, суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорта поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю.
У матеріалах справи наявний рапорт поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. сержанта поліції В.Ізовіта від 26.05.2024, відповідно до якого 26.05.2024 під час патрулювання на а/д М-05 Київ-Одеса, заїхавши на АЗС «WOG», що поблизу 202 км, до них звернулася особа, яка повідомила, що щойно з даної АЗС виїхав т/з JEEP COMPASS днз НОМЕР_2 , в якому водій та три особи перебувають у сильному алкогольному сп`янінні. Було прийняте рішення наздогнати та зупинити ТЗ. Даний ТЗ було помічено на а/д М-05 Київ-Одеса 209 км, який рухався в напрямку А/Д М-30, ввімкнувши проблискові маяки синього та червоного кольорів, водій Т/З різко з`їхав на узбіччя, вимкнув двигун та разом з пасажирами вибігли з ТЗ в різних напрямках. В подальшому було виявлено всіх осіб, кожен з яких заперечував факт керування. Для встановлення особи водія було переглянуто відео з камер спостереження на АЗС «WOG» та було встановлено, що водієм даного ТЗ був ОСОБА_1 , який являвся власником даного ТЗ. Водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. На гр. ОСОБА_1 було складено протокол ААД 627465 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та було вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 .
Суд вважає, що рапорт, який міститься в матеріалах справи, є належним та допустимим доказом, який підтверджує обставини події, яка відбулась 26.05.2024, у сукупності з іншими матеріалами справи, зокрема він узгоджується з відеозаписами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, в тому числі, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні зазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 627465 від 26.05.2024, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення; рапортом поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП ст. сержанта поліції В.Ізовіта від 26.05.2024; відеозаписом події, що мала місце 26.05.2024, який міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи.
Доводи сторони захисту те, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом камер відеоспостереження із АЗС «WOG», який наявний на диску. Факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом суд вважає доведеним, а заперечення ним своєї причетності до керування транспортним засобом суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.
У рішенні у справі ''О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства'' від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини виснував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право на керування автомобілем, за вище наведених обставин, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі відповідно до законодавства України.
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський, який оформлював протокол, має упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи помилки при встановленні обставин справи, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи.
Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його вину у вчиненому повністю доведено.
При цьому суд бере до уваги ту обставину, що особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, про що свідчить з-поміж іншого те, що стягнення у санкції даної статті КУпАП постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 284, 287 КУпАП,
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя О.І.Єщенко