Справа № 212/1337/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Швець М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Максимова Р. І., матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
10 лютого 2025 року до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Для захисту своїх інтересів ОСОБА_1 залучив адвоката, який 26.02.2025 подав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, до якого долучив відповіді на зроблені ним адвокатські запити.
В судовому засіданні 20.03.2025 адвокат підтримав зазначене клопотання. Сам ОСОБА_1 пояснив, що 24.01.2025 випив 100 г водки та повертався додому з Лозуватки; він працює водієм, тому просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.
У письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, та підтриманих адвокатом в судовому засіданні, захисник навів такі аргументи:
- були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу;
- працівники поліції порушили порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння (не запропонували пройти такий огляд в медичному закладі після відмови водія пройти такий огляд на місці);
- направлення, яке міститься в матеріалах справи складено до неіснуючого наразі закладу.
Досліджені судом матеріали та встановлені факти.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП КБЛПД «ДОР» від 24.01.2025 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 2), в якому зафіксовано, що огляд не проводився.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3), в якому зафіксовано, що огляд не проводився.
Роз`яснення ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом (а. с. 4).
Рапорт поліцейського Косяка В. (а. с. 5), який відтворює зміст протоколу та зазначено, що в ході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено протокол, відсторонено від керування ТЗ.
Довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії В (а. с. 6).
Додані до клопотання адвоката про закриття адміністративного провадження відповіді на адвокатський запит, згідно з якими рішенням Дніпропетровської обласної ради №303-17/VII від 28.07.2023 року Комунальне підприємство Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради (а. с. 22-23).
Відеозаписи на диску (5 файлів). На відеозаписах з відеореєстратора та БК зафіксовано таке. 24.01.2025 о 22:50 год зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Під час розмови з поліцейським він визнав, що вживав алкогольні напої 150 г водки. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння він відповів: « …та нє, ну а смисл?» (22:54 на clip-0).
В судовому засіданні він також визнав, що керував автомобілем після того, як випив алкогольний напій.
Застосовне право та оцінка суду.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таке правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (зараз неактуальна, але діє зазначена вище від 09.11.2015 № 1452/735). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи доводи захисника про закриття провадження, суддя дійшла таких висновків.
Щодо безпідставної зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими тоді, коли було складено протокол (24.01.2025), слід зазначити таке. Зупинення транспортного засобу є превентивним поліцейським заходом (п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»). Згідно з ч. 1, 2 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень; обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Поліція застосовує превентивні заходи, серед іншого, для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію»). Згідно з ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Поліцейські послалися на п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» як підставу для зупинки. Зазначений пункт дозволяє зупиняти ТЗ, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Детально підставу зупинки ОСОБА_1 не описали. Суддя оцінює зазначене порушення з боку поліцейських як незначне і таке, що не вплинуло на загальну справедливість поводження з ОСОБА_1 та допустимість зібраних доказів, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення. Інформацією, яка свідчить про причетність водія до адміністративного правопорушення або про те, що ТЗ є знаряддям адміністративного правопорушення, може бути звичайне спостереження поліцейськими під час патрулювання, зокрема, за рухом автомобілів, які їм зустрічаються на дорозі. Суддя оцінює зупинку автомобіля, на якому рухався ОСОБА_1 , поліцейськими як законний, необхідний, пропорційний та ефективний поліцейський захід, який виконав превентивну функцію недопуску перебування на дорозі, які керують ТЗ у стані алкогольного сп`яніння. Шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам ОСОБА_1 , не перевищує створеної ним загрози заподіяння шкоди (тобто захід пропорційний).
Відеозапис підтверджує обставину, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти саме огляд на стан сп`яніння у медичній установі (після його відмови пройти на місці). І суддя погоджується з аргументом щодо порушення поліцейськими порядку такого огляду. Однак у цій справі ОСОБА_1 одразу визнав обставину того, що він вживав алкогольні напої, і відмовився від огляду як такого, розуміючи безперспективність спростування того факту, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто він відмовився не через те, що мав сумніви тощо у способі перевірки («недовіри» до алкотестера/драгера або інше). Тому обставина порушення поліцейськими саме в цьому випадку порядку направлення на огляд, те, що вони надалі не запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, не має істотного значення та в цілому не вплинула на справедливість поводження поліцейських з ОСОБА_1 та збір доказів, а також їх допустимість. Частиною 5 ст. 266 КУпАП, на яку посилається адвокат, визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Однак у цьому випадку огляд як такий не проводився через відмову особи.
Суддя також відхиляє аргумент захисника про те, що поліцейські порушили процедуру направлення на огляд (вимоги ст. 266 КУпАП), оскільки у направленні, що пропонувалося ОСОБА_1 , зазначено медичний заклад, який не існує (реорганізований шляхом приєднання до іншого). Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як такого (оскільки визнав обставину сп`яніння і розумів, що буде виявлено вміст алкоголю), ця обставина не має істотного значення: направлення йому не вручалося та він не вчинив жодних дій для проходження огляду).
Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Підстави для закриття провадження у справі відсутні.
Щодо призначення покарання.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 34, 35 КУпАП, у цій справі відсутні.
ОСОБА_1 просив призначити йому покарання без позбавлення права керування ТЗ. Оцінюючи можливість призначення покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування, суддя дійшла таких висновків.
Санкція зазначеної статті передбачає штраф з позбавленням права керування строком на один рік. Цей вид стягнення, що визначений законодавцем, є безальтернативним. Загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Отже, відсутня правова підстава для призначення покарання іншого, ніж передбачено санкцією статті, про яку йдеться.
Враховуючи зазначене, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суспільну небезпечність такого порушення (яку суддя оцінює як високу), особу порушника, ступінь його вини, суд вважає доцільним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до вимог статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у 15-ти денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складений та оголошений 21.03.2025 о 08:15 год.

Суддя: М. В. Швець