Справа № 375/154/25
Провадження № 3/375/292/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління партульної поліції в Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року близько 16 год 53 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

4 березня 2025 року через канцелярію суду адвокат Заліський Б.С. подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У судове засідання 5 березня 2025 року з`явився ОСОБА_1 та захисник - адвокат Заліський Б.С.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, потім йому стало погано він заїхав у двір та пішов домому прилягти. На запитання суду чи викликали ви швидку допомогу - сказав, що ні.

На запитання адвоката, чи були у ОСОБА_1 струси та контузії, останній відповів ствердно, однак документів, що це можуть підтвердити у нього не має.

Адвокат Заліський Б.С. заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , суд задовольнив клопотання та відклав розгляд страви на 17 березня 2025 року на 13 год 30 хв.

17 березня 2025 року допитана в якості свідка, в судовому засіданні ОСОБА_3 , повідомила, що 27 грудня 2024 року чоловік повернувся додому та зупинився біля воріт, за ним приїхала поліцейська машина, поліцейські почали спілкуватися з чоловіком, але дуже тихо, не будо чути, що вони говорять. Потім чоловік заїхав у двір так як йому стало погано, в нього піднявся тиск і він пішов додому де вона йому дала ліки і він проспав до ранку. На запитання суду чи міряли тиск і викликали швидку допомогу, ОСОБА_2 відповіла, що ні, оскільки і так було видно, що йому погано.

Адвокат Заліський Б.С. підтримав клопотання про закриття провадження у справі через відсутність складу та події правопорушення, яке було подано до суду через канцелярію 4 березня 2025 року.

Своє клопотання адвокат Заліський обгрунтував тим, що з переглянутого відедзапису вбачається, що запис на бодікамері розпочато о 16.52 год 27.12.2024 року, працівники поліції розмовляють між собою, говорять що підсвідка не робить, або погано робить, а потім говорять про страховку. Потім працівники поліції зупиняються біля ВАЗ-2108, починають розмову з водієм, перевіряють документи. Через декілька хвилин розмови працівник поліції, запитав, чи водій нічого не вживав, останній заперечив вживання, після чого працівник поліції повідомив ОСОБА_4 , що виявив в нього ознаки сп`яніння (16.57 запису), а саме тремтіння пальців рук (при цьому руки водій тримає у кишенях), поведінка, що не відповідає обстановці, (водій веде себе спокійно, адекватно). Після цього працівник поліції пропонує ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, останній повідомив, що не бажає проходити, після чого заїхав у подвір`я будинку. Далі з працівниками поліції ОСОБА_4 не спілкувався, спілкування з працівниками поліції продовжила жінка, яка вийшла з подвір`я. В подальшому працівники поліції склали процесуальні документи.

Сторона захисту акцентує увагу суду, що працівники поліції, підійшовши до автомобіля, не представилися, чим порушили вимоги ч.4 ст.30 Закону України "Про Національну поліцію" та не роз`яснили права ОСОБА_4 , передбачені ст.268КУпАП та ст.63 Конституції України, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Свобода пересування є Конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" та ПДР.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським не надано, то сама зупинка транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".

В матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_1 порушив будь-яку з вимог Правил дорожнього руху, будь-яка постанова щодо ОСОБА_1 за порушення ним ПДР в матеріалах справи відсутня, проте, як вбачається з відеозапису, під час руху працівники поліції в розмові між собою відшукували причину зупинити автомобіль та перевірити документи, тим самим порушуючи норми чинного законодавства, зокрема ЗУ "Про Національну поліцію" - статті 6, 7, 8, якими передбачено принципи діяльності поліції - верховенство права, дотримання прав і свобод людини, законність тощо.

Таким чином, в силу незаконної зупинки та дії доктрини "плодів отруєного дерева", всі подальші письмові докази по справі сторона захисту просить суд визнати як недопустимими.

Ознаки алкогольного сп`яніння, як вбачається з відеозапису, названі працівниками поліції формально, просто перераховані, на місці не перевірялися, чим порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно Розділу І вказаної Інструкції Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Оскільки, як вбачається з відеозапису, ознаки алкогольного сп`яніння відсутні, підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, зібрані докази є недопустимими.

ОСОБА_1 пояснив своєму захиснику, що відмовився від Драгера, оскільки не довіряє алкотестеру, в лікарні проходити огляд йому працівники поліції не пропонували, зокрема він такої пропозиції не чув. Алкогольних напоїв він не вживав та не вживає взагалі, є військовим, учасником бойових дій, неодноразово отримував контузії. Пацівники поліції не представлялися, права йому не зачитували.

Крім того в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонявся взагалі.

На підставі викладено захисник Заліський Б.С. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , адвоката Заліського Б.С., дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно вимог до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №206581 від 27.12.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.12.2024; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2024; рапорт працівника поліції від 27.12.2024 капрала поліції ОСОБА_5 ; а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

За результатами перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 27 грудня 2024 року о 16 год 53хв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083 державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції.

Під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції ОСОБА_5 о 16 год 54хв представився, повідомив, що згідо із ст.40 ЗУ "Про національно поліцію" ведеться фото і відеофіксація, назвав причину зупинки п. 2 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про національно поліцію", а саме: технічна несправність, не працює лівий стоп сигнал.

В ході подальшого спілкування працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Після чого о 16:56:50, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер» на що водій відмовився, о 16:57:50 поліцейський повідомив, що можна пройти огляд найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, після чого ОСОБА_1 о 16:58:20 сів у транспортний засіб, заїхав у двір та перестав спілкуватися з поліцейськими.

Суд вважає, що такії дії ОСОБА_1 були вчинені з метою уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення. Своїми діями, ОСОБА_1 свідомо відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та відмова від такого огляду ОСОБА_1 фіксувалася технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами поліцейських БК № 477192, №476285.

Суд не приймає доводів адвоката які викладені в клопотанні про закриття справи про адміністативне правопорушення. Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а після пропозиції пройти огляд у лікаря нарколога взагі поїхав з місця зупинки у двір свого домогосподарства та перестав спілкуватися з поліцейськими, щоб уникнути відповідальності.

Інших переконливих доводів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій і могли б бути підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення, ним не наведено та при розгляді даної справи судом не встановлено.

Суд критично ставиться до твердження захисника Заліського Б.С., про те що поліцейські не роз`яснили права ОСОБА_4 , передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в порушення ч.1 ст. 266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 після пропозиції пройти огляд на стан спяніння у лікаря нарколога, заїхав у двір свого будинку, та перестав спілкуватися з поліцейськими.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що дії поліції із встановлення у водія ознак сп`яніння, фіксування факту відмови від проходження огляду водія на стан сп`яніння відповідають вимогам КУпАП, Інструкції № 1452/735, та Порядку від 17.12.2008 № 1103. Підстав для закриття провадження у справі судом не встановлено.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_6 санкції відповідно до частини зазначеної статті у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченихст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

У відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП стягнути судовий збір у розмірі 605,60грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 33-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 266, 276-280, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130КУпАП,у виді штрафу урозмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави ((Рахунок отримувача: UA0010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081100) з позбавленням права керування транспотними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави (рахунок отримувача: UA 0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до _________________