Справа № 346/300/25
Провадження № 3/346/349/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин.

12 січня 2025 року о 00 год 25 хв, в селищі Отинія, по вул. Галицька, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2104 номерний знак « НОМЕР_1 » перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася 28 лютого 2025 року подав до суду клопотання про зупинення провадження по справі, яке мотивував виїздом за межі України на невизначений час, на підтвердження долучив копії квитків.

Крім того 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав до суду письмове клопотання про закриття провадження по справі, оскільки вважає, що складений відносно нього протокол не відповідає вимогам Інструкції щодо форми, технічного опису та порядку заповнення протоколу.

Так вказує, що протокол складено поліцейським ПП Коломийського РВП ГУНП в івано-Франківській області Бахматюком О.М., при тому, що інші процесуальні документи складені працівником поліції Берило П.В. Отже вважає, що протокол складено не уповноваженою особою. Зазначає, що до протоколу долучене направлення його в заклад охорони здоров`я для проходження огляду, однак з долученого відеозапису видно, що на огляд його не направляли. Більше того з долученого до протоколу відеозапису видно, що працівники поліції не запропонували йому фізично пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Алкофор 507» і що він відмовився від такого огляду. З відеозапису видно, що на місці зупинки була ще одна особа, яка не внесена до протоколу в якості свідка. Під час складення адміністративних матеріалів йому не було належним чином роз`яснено процесуальні права та обов`язки, та не надано можливість скористатися правовою допомогою. Вважає, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на відеозаписі лише зафіксований транспортний засіб, який не рухається.

Тому вважає, що факт його відмови від проходження у встановленому порядку огляду водія на виявлення стану сп`яніння не доведено належними та допустимими доказами, тому провадження відносно нього просить закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та заперечення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі суд виходить з того, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Суд зазначає, що статтею 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі. Відтак зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав не передбачених КУпАП, не відповідає вимогам законодавства про адміністративні правопорушення.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, та те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у зв`язку із виїздом на невизначений час за кордон, за безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться письмовими матеріалами справи, зокрема:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 січня 2025 року, згідно із якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

- даними оглянутого в судовому засіданні відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, де зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , у зв`язку із не освітленням номерного знаку в темну пору доби. Вказане підтверджується складеною відносно водія постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, копія якої долучена до матеріалів справи. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції роз`яснили водію причину зупинки та висловили вимогу надати документи. В ході спілкування у з водієм працівниками поліції виявлено нього вказані ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що він відмовився, вказана відмова зафіксована на відеозаписі та в направленні.

На відеозаписі також зафіксовано процедуру складення адміністративних матеріалів ознайомлення з ними водія та вручення копії протоколу. Будь яких заперечень чи зауважень пояснень ОСОБА_1 не висловлював.

Також, обставини, встановлені судом, узгоджуються з даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218772 від 12 січня 2025 року, в якому процесуально зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності з приводу недоведеності факту зупинки транспортного засобі під керуванням ОСОБА_1 оскільки такий факт зафіксовано на відеозаписі, де працівника поліції підійшов до транспортного засобу із увімкненим двигуном, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , у зв`язку із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, водій не заперечував факту керування транспортним засобом, чи несправність підсвітки номерного знаку.

Посилання водія на те, що огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу не проводивс , як підставу закриття провадження по справі суд до уваги також не бере, оскільки як зазначалося вище працівники поліції запропонували водієві пройти огляд, однак він від нього відмовився, у зв`язку із чим такий огляд не проводився. Також щодо водій не доставлявся на проведення огляду в заклад охорони здоров`я у зв`язку із його відмовою від проходження такого огляду, яка чітко зафіксована та підтверджується відеозаписом.

Не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було належним чином роз`яснено права та обов`язки, та не надано можливість скористатися правовою допомогою. Оскільки під час складання адміністративних матеріалів працівники поліції роз`яснили йому права та обов`язки належним чином, в той же час він не заявляв клопотання про залучення захисника та необхідність скористатися правою допомого.

Таким чином суд вважає, що дії працівників поліції по фіксації адмінправопорушення ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, та іншим нормативно-правовим актам, що регулюють вказану процедуру, тому

Отже, гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, так як він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тому до останнього слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

А тому, із порушниці слід також стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 130, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Сольський В. В.