Справа № 209/1008/25
Провадження № 3/209/409/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Левицька Н.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196732 від 15.12.2024, водій ОСОБА_1 , 15 грудня 2024 року о 00 год. 56 хв. в м. Кам`янське Бульвар Незалежності, 9, керуючи автомобілем LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 на законну вимогу про зупинку транспортного засобу не зупинився та втікав, чим порушив п. 2.4 ПДР невиконання водіями вимог про зупинку, відповідальність за яка передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 рокуадміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП був повернутий до ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області для належного оформлення. При цьому суд звернув увагу на те, що розгляд адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП призначено на 03 березня 2025 року о 11 год. 00 хв.

20 лютого 2025 року адміністративний матеріал після належного оформлення повторно надійшов до суду.

03.03.2025 ОСОБА_1 до суду подав заяву про відкладення судового засідання у справі у зв`язку із від`їздом з міста на 3-4 дні.

Судом відкладено розгляд справи на 10.03.2025 о 09 год. 45 хв.. Відповідно до розписки, наявної у матеріалах справи, ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про розгляд справи 10.03.2025.

12.03.2025 до суду поодано клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з причин перебування його захисника з 07.03.2025 по 07.04.2025 у відпустці. Також до суду подано клопотання адвоката Ожиганова С.В. у якому адвокат просив відкласти розгляд справи з причин перебування з 07.03.2025 по 07.04.2025 у відпустці.

13.03.2025 ОСОБА_1 з`явився у судове засідання та просив не приймати до уваги подані 12.03.2025 клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, пояснив, що дійсно 15.12.2024 після опівночі повертаючись додому на автомобілі LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 , на зустріч йому рухався автомобіль патрульної поліції, при цьому проблискові маячки синього та червоного кольору він побачив у боковому дзеркалі вже після того, як патрульний автомобіль розминувся з ним, а тому вважав, що вимога зупинки транспортного засобу стосувалась не його. Просив суд врахувати, що невиконання вимоги про зупинку він вчинив ненавмисно, відтак просить суд суворо його не карати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши докази таоцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196732 від 15.12.2024 слідує, що водій ОСОБА_1 , 15 грудня 2024 року о 00 год. 56 хв. в м. Кам`янське Бульвар Незалежності, 9, керуючи автомобілем LEXUS IS 300 н.з. НОМЕР_2 на законну вимогу про зупинку транспортного засобу не зупинився та втікав, чим порушив п. 2,4 ПДР невиконання водіями вимог про зупинку, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Згідно рапорту начальника СРПП відділення поліції №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Назаренко Є.О. від 15.12.204, в якому зафіксовані обставини невиконання водієм вимог зупинки транспортного засобі, 15.12.2024 щодо водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 № 196732 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. В протоколі відсутня частина через некоректну роботу бази та поганого інтернет з`єднання.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б)дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР України).

Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконання водіями вимог працівника міліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення за серією ЕПР1 №196732 від 15.12.2024;

рапортом начальника СРПП відділення поліції №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Назаренко Є.О. від 15.12.2025, в якому зафіксовані обставини невиконання водієм ОСОБА_1 вимог про зупинку транспортного засобу, а також обставини не зазначення частини статті;

відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції, на яких зафіксовано невиконання водієм ОСОБА_1 вимог про зупинку транспортного засобу.

Суд вважає, що вказаним відеозаписом фактично відображено обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Такі є логічними та хронологічно послідовними.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

При цьому, суд приймає до уваги, що у протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №196732 від 15.12.2024, складеному відносно ОСОБА_1 не зазначено за якою частиною ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковано його дії. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до рапорту начальника СРПП відділення поліції №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Назаренко Є.О., під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП серії ЕПР1 №196732 від 15.12.2024 некоректно працювала база та інтернет з`єднання.

Зважаючи на встановлені судом обставини та викладені вище докази їх в сукупності, вказана обставина не може бути визнана судом як істотне порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, що порушило загальну справедливість судового провадження, і свідчити про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана обставина не впливає на розуміння складу правопорушення, оскільки в протоколі детально та повно викладено суть правопорушення та об`єктивна сторона. Крім цього, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП визнав та підтвердив, що дійсно не виконав вимоги патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт невиконання водієм ОСОБА_1 вимог про зупинку транспортного засобу, знайшов своє підтвердження та повністю доведений поза розумним сумнівом в ході даного судового розгляду, а його дії за ч.1 ст.122-2 КУпАП правильно кваліфіковано.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Призначаючи адміністративне стягнення в даній справі, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дане стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для його виховання, попередження вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З урахуванням цього, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 122-2, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 ,на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через 15 днів з дня набрання постановою про накладання штрафу законної сили, а в разі оскарження або опротестування не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА