П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Петров Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Київська Енергосервісна компанія», місцезнаходження: м. Київ, Святошинський район, вул. Гарматна, буд. 8, каб. 1.5 (офіс), РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 472 Митного кодексу України,

У С Т А Н О В И В :

15.07.2024 до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці ОСОБА_2 , директором та агентом з митного оформлення товарів ТОВ «ЕРГОДЕК» (код ЄДРПОУ - 41699026) на підставі договору про надання послуг митного брокера від 27.10.2023 №1166, підписаного з ТОВ «КИЇВСЬКА ЕНЕРГОСЕРВІСНА КОМПАНІЯ» подано митну декларацію в митному режимі імпорт типу «ІМ 40 АА», якій присвоєно №UA24UA30U7.

Згідно з поданими до митного оформлення документами, товар «Електроенергія поставка у червні 2024 року 1 тис. кВт*годин» за кодом згідно з УКТ ЗЕД - , переміщувався товар з Угорщини в Україну, згідно Підтвердження індивідуального договору №1 від 12.06.2024 до Рамкового договору про поставку та прийом електроенергії №1 від 22.05.2024 між Milleyson Holdings Kft (Угорщина) та ТОВ "Київська енергосервісна компанія".

Станом на момент подачі митної декларації, відповідно до довідки-підтвердження про фактичну кількість електроенергії, переміщеної з/до України до/з суміжних країн та про кількість електроенергії, поставленої за зовнішньоекономічними контрактами у червні 2024 року, надісланої до Енергетичної митниці листом НЕК «УКРЕНЕРГО» від 08.07.2024 №01/41144 (вх. ЕМ №4841/13 від 09.07.2024), ТОВ "Київська енергосервісна компанія" (код ЄДРПОУ - 41035808) у червні 2024 року з Угорщини в Україну було переміщено 1 000 кВт*год електроенергії.

Згідно з пунктом 1 статті 232 Митного кодексу України (далі - МК України) Порядок і строки митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються трубопровідним транспортом та лініями електропередачі, строки сплати митних платежів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, виходячи з особливостей переміщення зазначених товарів через митний кордон України.

Згідно з підпунктом 2.2 Порядку та строків митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються лініями електропередачі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2018 №629 (далі - Порядок), переміщення товарів через митний кордон України лініями електропередачі здійснюється на підставі оформленої періодичної митної декларації.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 260 МК України періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 21 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Положення) періодична митна декларація подається для декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, зокрема, лініями електропередачі, переміщення яких через митний кордон України планується з періодичністю не рідше ніж два рази протягом строку її дії. Подана митному органу періодична митна декларація підтверджує взяття декларантом або уповноваженою ним особою зобов`язання подати митному органу додаткові декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця.

Відповідно до пункту 23 Положення пропуск товарів через митний кордон України за періодичною митною декларацією може здійснюватися з моменту її оформлення митним органом протягом строку її дії у межах кількості товарів, зазначеної в періодичній митній декларації.

Відповідно до пункту 25 Положення товари, що ввозяться на митну територію України за періодичною митною декларацією трубопровідним транспортом, лініями електропередачі, можуть бути випущені митним органом після оформлення періодичної митної декларації.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 МК України, випуск товарів - надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Відповідно до абзацу шостого пункту 34 Положення не дозволяється внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.

Підпунктом 2.3 Порядку передбачено, що оформлення періодичної митної декларації при переміщенні товарів через митний кордон України лініями електропередачі відповідно до обраного митного режиму здійснюється в порядку, встановленому законодавством.

За інформацією, що міститься в АСМО «Інспектор» періодична митна декларація для декларування зазначеного об`єму електроенергії до Енергетичної митниці ТОВ "Київська енергосервісна компанія" не подавалась. Також не подавалась періодична митна декларація для декларування зазначеного об`єму електроенергії представником декларанта ТОВ «ЕРГОДЕК».

В свою чергу, за інформацією, що міститься в АСМО «Інспектор», 01.06.2024 Енергетичною митницею було здійснено митне оформлення періодичної митної декларації типу «ІМ РР» №24UA53U2, та додаткової митної декларації «ІМ 40 ДР» від 15.07.2024 №24UA29U4 на переміщення ТОВ "Київська енергосервісна компанія" через митний кордон України товару «Електроенергія поставка у червні 2024 року 504 тис. кВт*годин» з Словаччини (експортер - Next Trade Europe s.r.o.).

Також, при здійсненні декларування товарів за вищезазначеними митними деклараціями представником декларанта виступав ТОВ «ЕРГОДЕК», у графі 54 митної декларації зазначена ОСОБА_2 .

ТОВ «ЕРГОДЕК» перебуває на обліку в митних органах з 27.12.2017 за обліковим номером - UA6, а ОСОБА_2 зазначена як директор та агент з митного оформлення товарів.

ТОВ "Київська енергосервісна компанія" перебуває на обліку в митних органах з 17.01.2023 за обліковим номером - UA8.

При здійсненні декларування товару «Електроенергія поставка у червні 2024 року 1 тис. кВт*годин» за митною декларацією типу «ІМ 40 АА» від 15.07.2024 №24UA30U7 ТОВ «Київська енергосервісна компанія» користувалось послугами митного брокера ТОВ «ЕРГОДЕК».

17 липня 2024 року агентом з митного оформлення - особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «ЕРГОДЕК» ОСОБА_2 до митного поста «Центральний» Енергетичної митниці надіслано пояснення в яких зазначено, що повний пакет документів, необхідних для декларування товару, вона отримала 15.07.2024 після здійснення переміщення товару «Електроенергія поставка у червні 2024 року 1 000 кВт*годин».

24 липня 2024 року директором ТОВ «Київська енергосервісна компанія» ОСОБА_1 до митного поста «Центральний» Енергетичної митниці (вх. МП №422/7.6-28-01 від 24.07.2024) надіслано пояснення в яких зазначено, що документи для оформлення періодичної митної декларації на переміщення через митний кордон України електроенергії у червні 2024 року, згідно Підтвердження індивідуального договору №1 від 12.06.2024 до Рамкового договору про поставку та прийом електроенергії №1 від 22.05.2024 між Milleyson Holdings Kft (Угорщина) та ТОВ "Київська енергосервісна компанія" не надавались ТОВ «ЕРГОДЕК», через пропущені строки подання відповідних документів.

Згідно з Договором про надання послуг митного брокера (декларанта) від 27.10.2023 №1166 укладеного між ТОВ "Київська енергосервісна компанія" (далі - Замовник) та ТОВ «ЕРГОДЕК» (далі - Виконавець) відповідно до підпункту: - 1.1 «Замовник» замовляє, а «Виконавець» бере на себе зобов`язання в межах та згідно чинного законодавства України, відповідно до цього Договору на платній основі та в обумовлений термін, виконувати наступні операції з митного оформлення, у відповідності та згідно інструкцій Замовника, до чого відноситься наступне: а) проведення обліку та переобліку (акредитації) в митних органах; б) митне декларування ««Вантажу» (термін «Вантаж» включає поняття: товари, матеріали, сировина, газ, електроенергія, хімічні речовини, обладнання, автомобілі, харчові продукти тощо); в) подання митним органам України документів, необхідних для митного оформлення: д) надання «Замовнику» інформаційних консультаційних послуг з питань зовнішньоекономічної діяльності, митних тарифів та нарахування митних платежів, актуальних особливостей та вимог митного законодавства України та інших питань з митного оформлення; - 2.1 «Замовник» зобов`язується заздалегідь (за дві доби) надіслати «Виконавцю» на електронну пошту Замовлення у письмовому виді у вигляді повідомлення про наміри здійснити поставку із зазначенням обсягів, термінів та напрямків транспортування «Вантажу» разом із відповідними документами; - 2.2 «Замовник» зобов`язується надати «Виконавцю» вчасно всі необхідні документи, які потрібні для митного оформлення «Вантажу» в митних органах, як оригінали так і скан-копії; - 2.5 «Замовник» зобов`язаний завчасно інформувати «Виконавця» про будь-які зміни, а саме: 2.5.1 зміни в установчих документах та реквізитах організації (назва, юридична адреса, керівництво тощо); 2.5.2 зміни в умовах зовнішньоекономічних операцій (умови поставок за Incoterms, валюти ' контракту тощо); 2.5.3 зміни обсягів поставок, що плануються; 2.5.4 зміни термінів (строків) поставок; 2.5.5 зміни банківських реквізитів (використання нових рахунків); 2.5.6 інші зміни , які суттєво впливають на процес митного оформлення та випуску «Вантажу».

Відповідно до норм пункту 5 статті 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно з частиною другою статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, директором ТОВ "Київська енергосервісна компанія" є громадянин України ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, директор ТОВ "Київська енергосервісна компанія" ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 260 МК України, Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450, Порядку та строків митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються лініями електропередачі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2018 № 629 не забезпечив своєчасну передачу

Документів Виконавцю відповідно до пункту 2 Договору про надання послуг митного брокера (декларанта) від 27.10.2023 №1166 необхідних для подання періодичної митної декларації на товар електроенергія, постачання в червні 2024 (у кількості 1 000 кВт*годин, вартістю 178,23 EUR, митною вартістю 7 964,39 грн.), які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, зокрема стосовно наявності (найменування, кількості та усіх інших відомостей, передбачених ч.8 ст. 257МК України) товару - електроенергія, постачання за червень 2024 (у кількості 1000 кВт*годин), який фактично був переміщений через митний кордон України та поставлений на територію України (листом НЕК «УКРЕНЕРГО» від 08.07.2024 року № 01/41144) та не забезпечив подання періодичної митної декларації, що дає право на переміщення, користування та/або розпорядження товарами: електроенергія, постачання за червень 2024, як такого щодо якого здійснено митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Таким чином, директор ТОВ "Київська енергосервісна компанія" ОСОБА_1 вчинив дії направлені на не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність найменування, кількість та усіх інших відомостей, передбачених ч.8 ст. 257 МК України) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим вчинив порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005р. №8 (далі - Пленум № 8), якщо предмет контрабанди чи порушення митних правил вивезено за межу України, реалізовано, знищено або ж місце його знаходження не встановлено, при визначенні його вартості можуть бути використані відомості, наявні у митних, товаросупровідних та інших документах.

Вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил складає 7 964,39 грн.

З огляду на викладене, Енергетична митниця просить застосувати основне і додаткове стягнення, передбачені ст. 472 МК України, - штраф в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів з конфіскацією цих товарів.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час на місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі. У даному випадку - за місцем знаходження Енергетичної митниці.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Правопорушення виявлене 27 березня 2024 року, матеріали надійшли до суду 22 серпня 2024 року, тобто, до закінчення шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 467 МК України.

Згідно з частиною 1 статті 257 МКУ декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Вимогами підпунктів б) та г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей та заявленої мети переміщення вносяться відомості, крім інших, про код товару згідно з УКТЗЕД та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Відповідно до частини 8 статті 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 266 МКУ визначено, що декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Пунктом 8 частини 1 статті 4 МКУ визначено, що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Частиною 1 статті 265 МКУ визначено, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір при переміщені.

Частиною 5 статті 266 МКУ зазначено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до частини 2 статті 459 МКУ суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 частини 1 статті 4 МКУ визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Дослідивши та вивчивши документи, які додано до протоколу про порушення митних правил № 0342/90300/24, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 не діяв в межах МК України та «Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа».

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно зі ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктом порушення є встановлений законом порядок переміщення (пересилання) через митний кордон України товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі такого переміщення.

Об`єктивна сторона - полягає у вчиненні дій, спрямованих на недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктом вказаного правопорушення (відповідно до ст. 459 МКУ) можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 1 ст. 472 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

У даному випадку слід враховувати практику ЄСПЛ щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 472 Митного кодексу («Краєва проти України» (заява №72858/13)).

Так, ЄСПЛ у вказаній справі зазначив, що у питанні встановлення критерію справедливого балансу між інтересами суспільства та правами людини, високі судді не сприйняли аргументів представника України. Вони зазначили, що національний суд лише формально послався на характер правопорушення, дав інформацію про заявницю та її фінансове становище. Проте у тексті рішення не було дано оцінку обставинам поведінки особи, зв`язку між поведінкою та правопорушенням. І оскільки обсяг перевірки був надмірно вузьким, критерій справедливого балансу не дотримано. Крім того, згідно зі ст. 483 Митного кодексу штраф у розмірі вартості товару та конфіскація товару були обов`язковими санкціями. Відсутність дискреції для судів не залишала можливості враховувати індивідуальні обставини. Це позбавляє сенсу будь-яку оцінку. ЄСПЛ раніше зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між спільним інтересом та захистом права власності окремо взятої особи. З огляду на це ЄСПЛ дійшов висновку, що в даній справі мало місце неспіврозмірне втручання у майнові права заявника. Тому ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції була порушена.

Означену позицію висловив і Конституційний Суд України у рішенні від 05.07.2023 року № 5-р(II)/2023.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії» встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Проте у даному випадку конфіскація товарів, безпосередніх предметів вчинення адміністративного правопорушення, не може бути застосована, оскільки відсутня інформація щодо збереження таких товарів на момент розгляду справи, а тому саме накладення штрафу забезпечить той справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, який з урахуванням практики ЄСПЛ буде достатнім заходом впливу за вчинене порушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0342/90300/24 вартість товару (безпосереднього предмету порушення митних правил) складає 7 964 грн 39 коп.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що складає 7 964 грн 39 коп.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставини справи в їх сукупності, приходжу до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому останній підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 465, 483, 527, 529 МК України,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 7 964 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 39 коп, що становить 100 відсотків вартості товару.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ