Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/5197/23

Провадження № 33/4815/306/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2023 року о 21 год. 14 хв. по вул. Незалежності, 11 у с. Грабів, Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford S-MAX, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 0297" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в той день, коли трапилася описана в постанові подія, він перебував за місцем свого проживання, коли біля 20.00 год. до нього приїхав товариш ОСОБА_2 . Після розмови, яка тривала орієнтовно 15 хв., останній сів до свого автомобіля та мав намір поїхати по справах, однак після того, які він сів у свій транспортний засіб, з автомобіля пролунав затяжний сигнал клаксона, який не припинявся. Підійшовши до його авто, він, ОСОБА_1 , побачив, що ОСОБА_2 лежав головою на кермі, а автомобіль був замкнений, після чого він став по черзі телефонувати в служби «103» та «102», та пояснювати ситуацію, яка склалася. Наголошує, що після звернення на лінію «102» через деякий час на його мобільний номер зателефонували працівники поліції, які намагалися уточнити адресу та попросили вийти їм на зустріч чи виїхати автомобілем. При цьому він, ОСОБА_1 , повідомив працівників поліції, що може виїхати лише за їхньою згодою, оскільки вживав знеболюючі ліки через сильний біль в області тазу. Вказує, що по приїзду до його домоволодіння один працівник поліції одразу пішов до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_2 , а інші поліцейські направилися до нього і не спитавши про обставини справи, почали безпідставно звинувачувати його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що вказані обставини змушували його діяти невідкладно, оскільки побоювання за стан здоров`я та життя ОСОБА_2 були дійсно обґрунтовані і небезпека, яка виникла для його життя, не могла бути усунута іншими дієвими способами. Звертає увагу суду, що заподіяна шкода суспільним відносинам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є менш значною, ніж відвернена.

Крім того, зазначає, що про дату судового розгляду, призначеного на 07 серпня 2024 року його повідомлено не було, також була відсутня дана дата судового засідання і на сайті Судової влади, тому він не мав змоги дізнатися про призначення дати судового розгляду.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 07 серпня 2024 року без його участі (а.с.23).

Копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 27.02.2025 року (а.с.29).

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 05 березня 2025 року (а.с.30).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Крім того ОСОБА_1 додатково подав клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 та працівників поліції, які були присутні при складанні протоколу та про витребування інформації чи були звернення на лінію «102» 07 серпня 2023 року від ОСОБА_1 , та в разі підтвердження інформації надати витяг журналу єдиного обліку, які б підтвердили зміст звернення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Статтею 130 КУпАП, зокрема, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №429713 від 07.08.2024 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.08.2024 року, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння не проводився (а.с.4), направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння також не проводився (а.с.5), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні належними доказами, що свідчить про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, з відеозапису працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу та рухається ним (clip-5, 01:40). Також на відео зафіксовано, що останній поводить себе неадекватно, нецензурно лається та сперечається з працівниками поліції, а також відмовляється пройти огляд на визначення стану сп`яніння в присутності свідків (clip-3), тому такі його дії вірно оцінені місцевим судом, як порушення п.2.5 ПДР.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Твердження останнього про безпідставне звинувачення працівниками поліції щодо керування ним транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи та долученими відеозаписами.

Доводи ОСОБА_1 про неналежне повідомлення його про розгляд справи та в результаті проведення судового засідання за його відсутності не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на його адресу неодноразово надсилалися повідомлення про призначення та відкладення розгляду справи, однак згідно постанови суду, в судове засідання він жодного разу не з`являвся.

Всі інші апеляційні доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні додаткових клопотань, зокрема про допит свідків, оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, тому потреби заслуховувати свідків немає.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі та які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України за діяння, які мали місце 07.08.2024 року, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без зміни.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович