Справа №331/7186/24
Провадження № 3/639/456/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., за участю секретаря судових засідань Караванської В.В., представника потерпілого адвоката Барчука В.І., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 року після дооформлення в провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєвої Н.М. надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Так, 21.11.2024 року о 15-10 год. за адресою: м. Запоріжжя, на перехресті вул. Благовіщенської та вул. Олександрівської, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по другорядній дорозі не надала переваги в русі транспортному засобу Chevrolet Epica д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

До початку судового розгляду ОСОБА_2 подала клопотання від 27.02.2025 року про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що протокол відносно неї складено протиправно та безпідставно, посилалася на те, що в її діях не було порушень вимог п. 16.11 ПДР України, оскільки вона виконала вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» та надала дорогу транспортним засобам,що рухались в поперечному напрямку. Вона продовжила перетинати перехрестя лише після того як впевнилась, що не бачить будь-яких для себе перешкод. Вважала, що в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_1 були порушення ПДР України, оскільки на смузі його руху був відсутній знак 2.3 «Головна дорога», який дозволяв би йому безперешкодно перетинати перехрестя, що підтверджується схемою ДТП та фотографіями з місця події.

Крім того, на підтвердження своєї позиції надала до суду копію висновку експертного дослідження № ЕД-19/121-24/37944-ІТ від 02.01.2025 року, з якого вбачається, що в діях водія ОСОБА_1 було порушення ПДР та останній мав технічну можливість уникнути даної ДТП.

В подальшому ОСОБА_2 було подано клопотання від 18.03.2025 року про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, в якому просила суд проводити розгляд справи за її відсутності та не досліджувати фактичні обставини події даної ДТП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з вимогами статті 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно 21.11.2024 року приблизно о 15-10 год. він рухався з невеликою швидкістю на технічно справному автомобілі Chevrolet Epica д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Олександрівській у м. Запоріжжі в напрямку вул. Покровської. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Благовіщенською він знизив швидкість руху автомобіля приблизно до 15 км/год., оскільки знав, що дане перехрестя є аварійно небезпечним. Перед початком перетинання перехрестя з правої сторони раптово виїхав Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався прямо в напрямку просп. Соборного. Через те, що з правої від нього сторони на проїзній частині стояли сміттєві баки, які обмежували йому належний огляд дорожньої обстановки, він не встиг вчасно зреагувати, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Зазначив, що в його діях не було жодних порушень ПДР України, оскільки він рухався по головній дорозі на невеликій швидкості. На іншому боці від перехрестя по вул. Олександрівській був знак «Головна дорога». ДТП трапилась внаслідок недотримання водієм автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 п. 16.11 ПДР України, оскільки ОСОБА_2 рухалась по вул. Благовіщенській та перед перехрестям з вул. Олександрівською стояв знак 2.1 «Дати дорогу».

Представник потерпілого адвокат Барчук В.І. підтримав пояснення ОСОБА_1 , не заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, однак просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в її діях були порушення п. 16.11 ПДР України. Доводи ОСОБА_2 щодо її невинуватості вважав необґрунтованими, які спростовуються матеріалами справи, а наданий нею висновок експертного дослідження просив визнати недопустимим доказом, який отриманий з порушенням чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини ОСОБА_2 , її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №178960 від 21.11.2024 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.16.11 ПДР України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди;

-схемою з місця ДТП, яка сталася 21.11.2024 року, в якій відображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, дорожні знаки, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, пошкодження автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , у якого наявні пошкодження задньої лівої двері та пошкодження автомобіля Chevrolet Epica д.н.з. НОМЕР_2 , у якого наявні незначні пошкодження передньої частини транспортного засобу. Вказану схему ДТП водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписали без будь-яких зауважень;

-наявною в матеріалах справи фото таблицею, де зафіксовані пошкодження автомобілів Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 та Chevrolet Epica д.н.з. НОМЕР_2 та відображена обстановка на місці події, розташування дорожніх знаків, місце зіткнення транспортних засобів;

-схемою організації дорожнього руху перехрестя автомобільних вулиць Олександрівська/Благовіщенська у м. Запоріжжя, яка надана КП «ЕЛУАШ» від 17.01.2025 року, відповідно до якої перехрестя вказаних вулиць є перехрестям нерівнозначних доріг. Вулиця Олександрівська головна дорога, а вул. Благовіщенська другорядна дорога;

-показами потерпілого ОСОБА_1 , які були надані під час судового засідання.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 254 256, 268 КУпАП, поліцейськими дотримано.

Судом критично оцінюються твердження ОСОБА_2 про те, що вона як водій автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 не допускала порушень вимог ПДР України. Вони спростовуються поясненнями, наданими в суді потерпілим ОСОБА_1 , а також схемою дорожньо-транспортної пригоди, наявною фототаблицею та схемою організації дорожнього руху перехрестя автомобільних вулиць Олександрівська/Благовіщенська у м. Запоріжжя.

Надані під час судового розгляду пояснення потерпілого ОСОБА_1 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються із іншими письмовими доказами у справі, у зв`язку з чим вказані пояснення розцінюються судом як достовірні та такі, що є об`єктивно підтвердженими.

Посилання ОСОБА_2 на те, що інший учасник ДТП ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні ДТП, оскільки на смузі його руху був відсутній знак 2.3 «Головна дорога», а тому останній мав діяти як водій, що рухається по другорядній дорозі, суд не бере до уваги та розцінює такі твердження як обраний спосіб захисту для уникнення відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до положень пункту 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З дослідженої судом схеми організації дорожнього руху перехрестя автомобільних вулиць Олександрівська/Благовіщенська у м. Запоріжжя вбачається, що порядок проїзду вказаного перехрестя регулюється дорожніми знаками, а саме: по вул. Олександрівській знаком 2.3 «Головна дорога», по вул. Благовіщенській знаком 2.1 - «Дати дорогу».

За змістом пункту 1.10 ПДР України:

-головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

-дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Відповідно до п. 2.1 розділу 33 ПДР України водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

В схемі ДТП чітко зазначено, що ОСОБА_2 рухалась по вул. Благовіщенській та перед перехрестям з вул. Олександрівською стояв знак 2.1 «Дати дорогу». Будь-яких перехрещень з іншими вулицями дане перехрестя не має, що визнавалось ОСОБА_2 у своїх письмових запереченнях.

Наведені обставини в сукупності з встановленням на вул. Благовіщенській з обох боків перед перехрестям з вул. Олександрівською дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу» поза всяким розумним сумнівом доводять, що перехрестя вул. Благовіщенської та вул. Олександрівської є перехрестям нерівнозначних доріг і вул. Олександрівська по відношенню до вул. Благовіщенської є головною дорогою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відсутність на вул. Олександрівській знаку 2.3 «Головна дорога» зі сторони руху потерпілого ОСОБА_1 жодним чином не звільняло ОСОБА_2 від обов`язку відповідно до вимог наявного дорожнього знаку «2.1», надати автомобілю Chevrolet Epica перевагу та пропустити його, чого вона не зробила, внаслідок чого відбулась ДТП.

Посилання ОСОБА_2 на висновок експертного дослідження № ЕД-19/121-24/37944-ІТ від 02.01.2025 року суд також вважає необґрунтованим, оскільки він є недопустимим доказом у справі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення може бути висновок експерта. Експерт відповідно до ч.1 ст. 273 КУпАП призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок експертного дослідження № ЕД-19/121-24/37944-ІТ від 02.01.2025 року проведено за заявою ОСОБА_2 та виключно на підставі наданих нею вихідних даних, а не на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова або Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, в провадженні яких перебувала справа про адміністративне правопорушення щодо останньої та всіх матеріалів справи.

Крім того, при проведенні експертизи експерта не було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_2 в ході розгляду вищевказаного протоколу не заявляла клопотання про призначення відповідної експертизи.

За таких обставин, висновок експертного дослідження № ЕД-19/121-24/37944-ІТ від 02.01.2025 року не може бути прийнятий судом як допустимий доказ, оскільки він зроблений не за рішенням суду, а поза судовим розглядом, за власною ініціативою сторони провадження, яка надала свої вихідні дані, і в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на неможливість заявлення в судовому засіданні клопотання про проведення експертизи та призначення такої експертизи судом з врахуванням всіх вихідних даних, що містять матеріали справи.

Отже, на підставі вищевикладеного, з огляду на досліджені докази, суд вважає, що дії ОСОБА_2 суперечили п. 16.11 ПДР України та перебували у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з цим, подія ДТП, яка стала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 мала місце 21 листопада 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 цього ж Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На момент розгляду справи судом 18.03.2025 року вже сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, з урахування того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про неможливість встановлення судом фактичних обставин події ДТП при закритті провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає необгрунтованими, оскільки закриття провадження у справі з цієї підстави можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, відсутня можливість закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 38, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Васильєва