Справа № 583/192/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В, захисника Котляревського С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, протокол серії ЕПР1 № 218421 від 11.01.2025 року, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.01.2025 року о 16 годині 10 хвилин на автодорозі Охтирка с.Пристань 1 км, керував автомобілем VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про розгляд справи в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи мається довідка про доставку судової повістки, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього не надійшло.

В судовому засіданні захисник Котляревський С.О. просив закрити провадження в справі та пояснив, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, автомобіль перебував у стоячому положенні біля дороги. Зазначив, що відеозапис події є перерваним та не містить безперервної зйомки.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Факт скоєння правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218421 від 11.01.2025 року, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом, доданим до протоколу.

До протоколу додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, яким підтверджується, що 11.01.2025 року о 16 годині 10 хвилин по автодорозі Охтирка с.Пристань 1 км, Сумської області, інспектором поліції в ході перевірки документів у водія автомобіля ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не є водієм, а тому не є суб`єктом скоєння правопорушення, є хибним, суд їх не бере до уваги, так як вони не відповідають дійсності.

Зокрема, суд констатує, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем по автодорозі м. Охтирка с. Пристань 1 км, а твердження захисника про те, що автомобіль не рухався суд оцінює критично, так як це не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з відеозапису вбачається, що автомобіль знаходиться у заведеному стані, з увімкнутими фарами, по краю дороги, в салоні з водієм перебуває пасажир на передньому сидінні, при цьому на відеозапису видно, що сам водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Посилання захисника на повітряну тривогу під час складення протоколу не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, яке є джерелом підвищеної небезпеки, так як ОСОБА_1 перебував саме на той час на автодорозі, керував транспортним засобом і водій зобов`язаний згідно вимог п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо повітряної тривоги, то з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодних заперечень з цього питання не виказував, клопотань не заявляв, вільно перебував на відкритому просторі на дорозі. При цьому суд звертає увагу, що складення протоколу за таких обставин не зменшує рівня суспільної небезпеки в діях водія, який керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Інспектор поліції правомірно повідомив про факт підозри перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

Наданий суду відеозапис здійснений у відповідності до положень Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і відео зйомки, є безперервним, який суд вважає належним та допустимим доказом. Твердження захисника в цій частині, що нібито відеозапис перерваний, суд відхиляє, так як це не відповідає дійсності.

Крім того, суд зазначає, що твердження захисника про неправомірну зупинку транспортного засобу та у зв`язку з цим посилання на доктрину «плодів отруєного дерева» є хибним, оскільки в даному випадку поліцейський діяв правомірно, додані докази, які ретельно досліджені судом є належними та допустимими, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом.

З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також, слід наголосити, що підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

При цьому суд зауважує, що захисник у суді доводив про те, що ОСОБА_1 не був водієм, однак, в письмовому клопотанні стверджує протилежне про неправомірну зупинку водія, що дає підстави суду стверджувати про хибність доводів захисника.

Неспроможними є твердження захисника про те, що нібито не роз`яснено права ОСОБА_1 , так як відеозаписом підтверджується, що права йому були роз`яснені, протокол складено у відповідності до вимог закону, жодних порушень судом не встановлено.

Інші доводи захисника не заслуговують на увагу суду з вищевикладених підстав.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно довідки Головного сервісного центру від 14.01.2025 року ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, є водієм, так як має посвідчення водія, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 268, 276, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко