Рівненський апеляційний суд
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/12030/24

Провадження № 33/4815/277/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З матеріалів справи слідує, що 05 червня 2024 року о 23 год. 36 хв. в м. Рівне по вул. Кн. Володимира, 74 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, зокрема вчиняв дії по ухиленню від проходження, відмовився надавати біологічне середовище сечу.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Зазначає, що з доданих до протоколу відеоматеріалів жодним чином не вбачається факту керування ним транспортним засобом, як і в цілому, не вбачається факт керування зазначеним у протоколі транспортним засобом будь-якою іншою особою, що свідчить про недоведеність поза розумним сумнівом факту керування ним ТЗ за обставин, зазначених інспектором у протоколі. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки з відеозапису працівників поліції вбачається, що він на прохання поліцейського погодився у встановленому законом порядку проїхати з ним до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на визначення стану сп`яніння та, у подальшому прослідував з працівником поліції до медичного закладу, де у зв`язку з неможливістю на той момент здати біологічне середовище сечу не заперечував проти відібрання будь-яких інших біологічних матеріалів, визначених у п.п.12, 13 р. ІІІ Інструкції, однак на це прохання працівниками закладу охорони здоров`я було відмовлено.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначив, що за місцем його проживання РОЕК систематично проводить планові відключення електроенергії, що суттєво вплинуло на своєчасне написання апеляційної скарги та позбавило його можливості звернутись до апеляційного суду у межах строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 17 січня 2025 року (а.с.14).

Копію даної постанови суду він отримав 22 січня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана у поштове відділення 14 лютого 2025 року, оскільки згідно пояснень ОСОБА_1 , за місцем його проживання РОЕК систематично проводить планові відключення електроенергії, що суттєво вплинуло на своєчасне написання апеляційної скарги (а.с.40).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.2);

- відео файлу з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови (ухиляння) ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду у медичному закладі (файл 06.06.2024, час 32:30).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування та не заперечував проти відібрання будь-яких інших біологічних матеріалів, визначених у п.п. 12, 13 р. ІІІ Інструкції, оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано, що поведінка та дії ОСОБА_1 були спрямовані на штучне створення умов, за яких у медичному закладі не можливо провести огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння

Позиція, яка була викладена ОСОБА_1 у медичному закладі про те, що саме він має визначати порядок відібрання біологічних зразків (в т.ч. вид такого зразку для проведення експертизи) є помилковою та такою, що суперечить положенням нормативно-правових актів та вимог Закону, якими хоча й передбачено різні види процедур відібрання біологічних зразків, однак не передбачено, що саме водій, який направлений для огляду поліцейським, обирає той чи інший вид біологічного зразку для здачі на дослідження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд вважає такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль Audi А6,д.н.з. НОМЕР_2 , яким рухався ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції у зв`язку з технічною несправністю (не працювала лампочка підсвічування номерного знаку) (файл 06.06.2024, час 01:30).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович