ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Василя Кліменчука про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№260710, складеного 02.03.2025 року інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Гоменюком М.Л. вбачається, що 02.03.2025 року о 21 год 35 хв в м.Володимир по вул. Віктора Хмелецького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Володимир-Волинським міським судом 22.01.2025 року, повторно протягом року, чим порушив п.2.1а. ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненому не визнав, пояснив, що в той вечір він був в стані алкогольного сп`яніння, після сімейного конфлікту він знервований вийшов з дому та сів у власний автомобіль, оскільки на дворі було холодно, та посидів у ньому деякий час щоб заспокоїтись. Автомобіль при цьому не заводив. Коли приїхали працівники поліції патрульним автомобілем і пред`явили відносно нього претензії, він їм пояснив що автомобілем не керував, двигун не заводив. Однак відносно нього було складено вказаний протокол.

Крім невизнавальних пояснень ОСОБА_1 в суді, в матеріалах справи суду надано докази його винуватості у вчиненому, а саме копія постанови Володимир-Волинського міського суду від 27 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. та CD-R диск з відеозаписом події, при дослідженні якого встановлено що автомобіль не рухався, двигун не працював, ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобіля. Звук на відеозаписі відсутній. Інших доказів суду не надано.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1а. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з цим, суд звертає увагу на визначення терміну «водій» в розумінні ПДР України (п.1.10.)., згідно якого водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки ПДР України дано чітке вичерпне визначення поняття терміну водій, положення норм ст.126 КУпАП в даному випадку передбачають адміністративну відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а даних про те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріалах справи суду не надано, приходжу до висновку що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як. наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, належним і допустимим доказом в розумінні ч. 1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, ст. 284, ч.2 ст.172-18 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Олександр ЛЯЩЕНКО