П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу, 30 жовтня 2024 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Суми по пр. Свободи, 48А, керував автомобілем Kia Sorento, д.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0,67 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 30 жовтня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162015.

Про дату судового засідання на 08-30 год. 19 березня 2025 року ОСОБА_1 не був сповіщений по телефону, тому йому на домашню адресу була направлена повістка, при цьому, про обізнаність ОСОБА_1 про перебування справи в суді говорить його ознайомлення з матеріалами справи та залучення ним захисника адвоката Вовк Н.Р. який був повідомлений про дату судового засідання по телефону, але в судове засідання не з`явилися ані ОСОБА_1 , ані його захисник Вовк Н.Р. Також, на неодноразові клопотання адвоката Вовк Н.Р. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, було письмово роз`яснено, що діючим КУпАП не передбачено такої можливості та те, що справи даної категорії не передбачають обов`язкової участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та/або її захисника. Оскільки, заяв, клопотань, зауважень, а також доказів поважності причин неприбуття суду не надано, тому згідно ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглянути без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вовк Н.Р.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений правоохоронцями в наведеному місці при керуванні транспортом і у нього були виявлені певні ознаки сп`яніння (запах), внаслідок чого йому було запропоновано пройти на місці відповідний медичний огляд за допомогою приладу алкотест «Drager». Відповідно до висновку, долученого до справи, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 0,67 проміле.

З відео також вбачається, що одразу після отримання результату, ОСОБА_1 , який до речі, спокійно та адекватно спілкувався з правоохоронцями, погодився пройти огляд, тобто не виявляв (поведінкою або висловленнями) очевидних ознак сп`яніння, фактично заперечував стан свого сп`яніння, а після оголошення результату приладу, правоохоронцями було запропоновано пройти у разі незгоди з результатом, відповідний огляд в медичному закладі, з застереженням того, що там буде такий самий прилад, тобто натякаючи на аналогічний результат та спонукаючи особу до згоди з результатом проведеного огляду на місці та впливаючи на прийняття ним рішення стосовно оспорення результату (в медзакладі можливе проходження огляду не тільки за допомогою технічного приладу, а й в спосіб аналізу біосередовища).

ОСОБА_1 на місці вагався та виявляв сумніви в отриманому висновку приладу, вочевидь з відеозапису вбачається, що він фактично не був згоден з тим, що він перебуває в стані сп`яніння та він погодився з результатом, не вбачаючи сенсу на проходження повторного огляду в медичному закладі нема.

Іншими словами, наведений відеозапис підтверджує той факт, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду не внаслідок усвідомленої згоди з результатом огляду внаслідок стану сп`яніння, а внаслідок переконання оточуючих в тому, що в медичному закладі результат огляду буде таким самим, який встановлений на місці в незначному розмірі, а нормальна та адекватна поведінка водія, характер спілкування з правоохоронцями дозволяють суду сумніватись достовірності проведеного огляду на місці.

Зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясовувати вказані вище обставини в передбаченому законом порядку без вмовлянь, спонукання чи інших натяків, які можуть викликати у особи небажання захищати свої права чи викликати відчуття безперспективності оспорення результатів огляду на місці.

Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів належної, усвідомленої та переконливої згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування фактичної незгоди з перебуванням в стані сп`яніння, як і відсутність зі сторони поліції належного, без власних припущень роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, в сукупності з встановленням результату приладу стосовно незначного вмісту алкоголю, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, а отже провадження в справі, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого, належного та достовірного роз`яснення відповідних прав на оскарження його результату, встановленого на місці події, може бути розцінена як порушення права особи на захист.

Інші докази долучені до справи зазначених висновків суду не спростовують, оскільки містять лише інформацію стосовно події, яка відповідає іншим фактичним обставинам, зазначеним в протоколі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Сибільов