Справа №345/502/25
Провадження № 3/345/263/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному, психічному здоров`ю потерпілої та психічному здоров`ю малолітніх дітей.

Правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_1 30.01.2025 року о 20.35 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , умисно вчинив дії фізичного та психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме нецензурно виражався в її сторону, словесно ображав, застосовував фізичну силу, наніс удар в ділянку обличчя, що завдало шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_1 вчиняв у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив шкоду психічному здоров`ю дітей.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, в тому числі вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд враховує, що норми ст. 269 КУпАП, яка визначає правовий статус потерпілого, приведено у відповідність до приписів Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству та Закону України Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків в частині автоматичного набуття дитиною статусу потерпілого, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Вина ОСОБА_1 у скоєному доводиться:

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №252883 від 30.01.2025 року (а.с.1);

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №252884 від 30.01.2025 року (а.с.2);

- відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №252882 від 30.01.2025 року (а.с.3);

- копіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 30.01.2025 року (а.с.4,5,6);

- рапортом інспектора САП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 30.01.2025 року (а.с.7);

- формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеними поліцейським у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 домашнього насильства (а.с. 11,12,13);

- заявою ОСОБА_2 (а.с.24);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.25);

- рапортом інспектора СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 30.01.2025 року (а.с.28);

- відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску, на якому зафіксовано процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.15). Зокрема, на вказаному відеозаписі зафіксовано процедуру відібрання письмових пояснень від потерпілої, що підтверджує належність і допустимість вказаного доказу.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід квалiфiкувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як умисні дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої та за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як умисні дії психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю малолітніх дітей.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень йому слід обрати адміністративне стягнення в межах санкцій ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи санкції ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, слід прийти до висновку, що більш серйозним правопорушенням серед них є правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. Тому покарання ОСОБА_1 слід призначити саме в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати лише адміністративне стягнення у вигляді штрафу без застосування ст. 39-1 КУпАП. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначити стягнення з врахуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, за наступними реквізитами: отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009614, код класифікації доходів бюджету 21081100.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1360,00 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - судовий збір в розмірі 605,60грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ