Справа № 644/1386/25
Провадження № 3/644/573/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал за вих. № 528/119-85-92/01-2025 від 13.02.2025 складений стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ), за протоколом серії ААД № 838330 від 09.02.2025 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України.

Водій ОСОБА_1 09.02.2025 о 18 годині 30 хвилин на а/ш Чугуїв-Мілове 40 км + 1200, керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор «Аlkotest 6810», проба позитивна 1,87%, правопорушення вчинене повторно протягом року, гр. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 26.04.2024 по рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова від керуванням ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 14.02.2025 справа № 644/1386/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 18)

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 838330 від 09.02.2025 (а.с. 1), місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено а/ш Чугуїв-Мілове 40 км + 1200, що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ст. 276 КУпАП.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 399/0/15-23 від 20.04.2023 з 01.05.2023 змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області Орджонікідзевському районному суду міста Харкова.

Про розгляд справи в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 838330 від 09.02.2025 у відповідній графі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.02.2025 о 18 годині 30 хвилин на а/ш Чугуїв-Мілове 40 км + 1200, керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд пройшов із застосуванням приладу газоаналізатор «Аlkotest 6810», проба позитивна 1,87%. Щиро каявся, зобов`язався у подальшому не допускати подібних дій та вчинків, просив суд призначити мінімальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки будучи військовослужбовцем право керування транспортними засобами йому необхідне для виконання службових обов`язків згідно бойових завдань в умовах військового стану, що нині триває.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини на транспорті. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 , що підтверджується такими доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 838330 від 09.02.2025 (а.с. 1), вбачається, що ОСОБА_1 09.02.2025 о 18 годині 30 хвилин на а/ш Чугуїв-Мілове 40 км + 1200, керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор «Аlkotest 6810», проба позитивна 1,87%, правопорушення вчинене повторно протягом року, гр. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 26.04.2024 по рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова від керуванням ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП (а.с. 1).

З рапорту ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області грпп поліцейського Гришина О.В. від 09.02.2025, вбачається, що 09.02.2025 о 19 годині 09 хвилин за адресою: Куп`янський р-н, с-ще Шевченкове, вул. Блокпост, зупинено ТЗ авто лада д.н.з. НОМЕР_1 водій військовий ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2, 3-4).

Відповідно до рапорту старшого інспектора відділу служби «102» ІОАЗОР ГУНП в Луганській області капітана поліції Кудіна Е. у якому зазначено, що під час несення служби на БП № 14 було зупинено автомобіль марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході перевірки документів у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 , було виявлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей (а.с. 5).

Результатом тестування на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST 6810 ARBL 0833». Результат огляду 1.87 проміле. (а.с. 6).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.02.2025. З результатом ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6-а).

Направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2025 (а.с. 9).

Постановою серії ББА № 635450 від 09.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн (а.с. 10).

Довідкою про те, що 09.02.2025 на гр. ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол ААД № 838330 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому в останнього посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався (а.с. 14).

Довідкою перевірки осіб по АІС «АРМОР», згідно з якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності притягався, а саме:

01.03.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП протокол ААД № 288851 керування ТЗ особою у стані алкогольного сп`яніння п. 2.5 ПДР України за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.04.2024 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

01.03.2024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП керування ТЗ особою без реєстраційних документів на ТЗ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 15).

Відеозаписами з нагрудних камер співробітників поліції долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на диску (а.с. 16) доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано оголошення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , факт підтвердження вживання ним алкогольних напоїв та згоду ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер. Зафіксовано процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6810 ARBL 0833». Результат огляду 1.87 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає доведеним факт порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому діянь, з доведеним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за таких підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП органи Національної поліції мають право складати протоколи про порушення на автомобільному транспорті, на основі суворого додержання вимог законодавства, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до преамбули Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (надалі за текстом - Закон № 3353-ХІІ) цей Закон визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (ст. 1 Закону № 3353-ХІІ).

Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, окрім іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону № 3353-ХІІ).

Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону № 3353-ХІІ встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п. 1.3, 1.9 ПДР України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частинами 1 та 2 ст. 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, допускається відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння. Порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (…).

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Отже, наведеними положеннями КУпАП чітко унормовано порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а також порядок та підстави направлення такої особи для відповідного огляду у закладах охорони здоров`я.

Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі за текстом Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Суд зауважує, що зі змістом інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 було ознайомлено. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 ,, що повністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 838330 від 09.02.2025 (а.с.1), результатом тестування на алкоголь, проведеного за допомогою газоаналізатора від 09.02.2025 (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.02.2025 (а.с.6а), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.02.2025 (а.с.9), довідками (а.с.14-15), відеозаписами (а.с.16) та рапортами співробітників поліції (а.с. 2,3-4,5).

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 не позбавляти його права керування транспортними засобами через виконання ним службових обов`язків згідно бойових завдань в умовах військового стану, що нині триває, оскільки згідно наданих відомостей з військового квитка серії НОМЕР_3 та службової характеристики в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 наразі обіймає посаду старшого оператора 1 відділення 1 взводу протитанкових ракетних комплексів роти ПТРК в/ч НОМЕР_4 , що не пов`язана з безпосереднім виконанням обов`язків як водія та не потребує права керування ТЗ. Крім цього, суд зауважує про кваліфікуючу ознаку повторності, що підвищує рівень суспільної небезпеки діянь ОСОБА_1 та свідчить про систематичність.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248).

При цьому, суд враховує, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Під час прийняття рішення, суд не бере до уваги характеристику ОСОБА_1 , що надійшла на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, а саме 11.03.2025 за вих. № 15/п від ТОВ «АЛЕАНА», згідно якої ОСОБА_1 працював на ТОВ «Алеана» налагоджувальником машин і автоматичних ліній для виробництва виробів із пластмас та зарекомендував себе позитивно, як грамотний, порядний відповідальний працівник, до своїх зобов`язань відносився добросовісно, раціонального організовував свою роботу (а.с.23-24), оскільки наразі ОСОБА_2 є в/службовцем та проходить службу у ЗСУ, тому надана характеристика від ТОВ «АЛЕАНА» є неналежним доказом по справі та не стосується предмету доказування.

Суд бере до уваги службову характеристику від 06.03.2025, видану т.в.о. командира роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_4 старшим лейтенантом ОСОБА_3 , з якої вбачається за час проходження служби ЗСУ зарекомендував себе дисциплінованим та відповідальним військовослужбовцем, до виконання своїх службових обов`язків ставиться сумлінно (а.с.25-26). Суд дійшов переконання, що зазначена характеристика не спростовує інкримінованого правопорушення та не впливає на суть судового рішення, не містить відомостей, які б мали значення при призначення покарання стосовно ОСОБА_1 .

Отже, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, та вважає необхідним накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Заразом, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Отже, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с.11), звільнений від сплати судового збору при накладенні адміністративного стягнення.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 33-38, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), в дохід держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко