Справа № 445/759/24
провадження № 3/445/10/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ПП «Боднар»,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 31.03.2024, о 11 год. 26 хв. на автодорозі С140206, 24 км. Красне-Чемеринці Золочівського району Львівської області передав право керування транспортним засобом МТЗ 80, р.н. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, який у встановленому законом порядку відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та у медичному закладі, чим порушив п. 2.9г ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що він з вечора вживав алкоголь, а тому передав керування трактором своєму товаришу ОСОБА_2 та в подальшому в польовій дорозі їх зупинили працівники поліції та склали протоколи, просив закрити провадження у справі, про що подав відповідне письмове клопотання. Окрім цього, ОСОБА_1 неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справі, вина ОСОБА_1 повністю та об`єктивно стверджується дослідженими судом належними, достовірними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 666982 (в якому в полі «Пояснення особи» вказано «Передав право керування»), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав для закриття провадження у справі чи направлення справи на доопрацювання не вбачаю, тому що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, повністю узгоджуться між собою, та які підтверджують вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , слід визнати винним у порушенні п. 2.9г ПДР України та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ввавжаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 КУпАП суддя ,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М. В. Бакаїм