Провадження № 3/750/59/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 04 листопада 2024 року о 18 год. 10 хв. в м. Чернігові по пр-ту Миру, буд. 108, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав характерний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер ARND-0026 та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що 04 листопада 2024 року о 18 год. 10 хв. в м. Чернігові по пр-ту Миру, буд. 108 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті проспект Миру та вул. Мартини Небаби, при повороті на вул. Мартина Небаби в напрямку вул.Любецька на мигаючий зелений сигнал світлофору в цей час почував себе погано через гіпертонічний криз, відбулося бокове зіткнення з автомобілем Аудів А6. Після зіткнення він домовився з водієм автомобіля Аудів А6 про відшкодування шкоди, залишив йому свої документи та поїхав додому бо йому було дуже погано. Через годину чи дві приїхали працівники поліції та склали на нього протокол. Він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вдома тому що по приїзду додому йому стало дуже погано і він вживав ліки, про що повідомляв співробітників поліції.

Судом не одноразово вчинялися заходи по виклику в судове засідання працівників ДПП УПП в Чернігівській області Приступи М.Ф. та ОСОБА_2 однак останні в судове засідання на виклики суду не з`явилися.

В судовому засіданні також досліджені такі докази:

протокол серії ЕПР1 №166317 від 04 листопада 2024 року про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою посадовою особою, згідно із яким 04 листопада 2024 року о 18 год. 10 хв. в м. Чернігові по пр-ту Миру, буд. 108, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав характерний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер ARND-0026 та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

представлений відеозапис вчинений бодікамерою, на якому зафіксовано що працівники патрульної поліції приїхали за адресою місця проживання ОСОБА_1 , двері до будинку відчинила дружина, останній перебував в кімнаті та мав хворобливий вигляд, перед ним на столі знаходився прилад для вимірювання тиску, останній повідомив працівникам поліції, що злякався, йому стало погано, алкогольних напоїв не вживав, моє проблеми з тиском, постійно перебуває на таблетках.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1, 279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні був заслуханий ОСОБА_1 , досліджений відеозапис наданий до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому видно чоловіка який представився ОСОБА_1 даний чоловік знаходиться вдома та повідомив, що має проблеми зі здоров`ям, після вчинення ДТП йому стало погано, оскільки він постійно перебуває на таблетках. Втім моменту руху транспортного засобу, або керування ним ОСОБА_1 не зафіксовано.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) саме під час руху автомобіля.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». А в даному випадку особа взагалі за кермом не перебувала під час складання на неї протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП а знаходилася вдома, про що свідчать пояснення ОСОБА_1 та долучений до матеріалів справи відеозапис.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі та самостійно в судове засідання не з`явилися, щоб надати свої пояснення з приводу події яка відбувалася 04 листопада 2024 року.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис з бодікамери, який би мав підтвердити факт правопорушення, не підтверджує того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За суттю ст. 130 КУпАП, саме по собі визнання особою керування транспортним засобом, яка, більш того, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення знаходилася вдома, без підтвердження тієї обставини, що попередньо вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та була зупинена працівниками поліції, не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Отже, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд зважає при цьому, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення та не наділений правом на перекваліфікацію діяння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247, п. 3 ч.1 ст.284 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст.247, п. 3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Н.Ю. Лямзіна