Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/226/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Васильчука Володимира Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині накладеного судом на ОСОБА_2 стягнення, а саме, замість штрафу, застосувати до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. В решті постанову залишити без змін. Вказав, що суд першої інстанції при обранні ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу не врахував обставин скоєної ДТП та її наслідки. При цьому, ОСОБА_2 , будучи водієм транспортного засобу, грубо порушив ПДР, наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, не розкаявся у вчиненому правопорушенні, не відшкодував завдані збитки. Суд також залишив без уваги думку потерпілої сторони, яка наполягала на позбавленні ОСОБА_2 права управління транспортним засобом та не навів належних та обґрунтованих доводів незастосування вказаного виду покарання. Зауважив, що вказаним ДТП йому заподіяно тілесні ушкодження, про що суду надавалися відповідні документи. Однак, суд не надав оцінку даному факту, чим на його думку, допустив неповноту судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника потерпілого, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у достатньому обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події та не є предметом апеляційного оскарження.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з постановою в частині накладення судом на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу, який потерпілий просить змінити на позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Такі доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі 850 грн, або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 4 ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до положень ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову.

Згідно частини 9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Разом із тим, відповідно до ст.24 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами є більш суворим стягненням, аніж штраф, а тому, враховуючи вищевказані вимоги, апеляційний суд в межах його повноважень позбавлений процесуальної можливості накласти більш суворе стягнення шляхом зміни постанови, як про це просить потерпілий.

Враховуючи викладене, підстав для зміни судового рішення та застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, немає.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, ОСОБА_2 не наведено і до апеляційного суду не надано.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2024 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич