Справа №: 148/2869/24
Провадження № 3/148/42/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2024 серії ААД № 290874 встановлено, що 13.12.2024 близько 20:30 години, ОСОБА_1 , в с. Нестерварка по вул. Набережна, 83, керував автомобілем ВАЗ -210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, порушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що не керував транспортним засобом, а знаходився в машині та спілкувався з друзями, оскільки чекали маму, щоб вона розвезла гостей по домівкам, оскільки останні перебували за їхнім місцем проживання, у зв`язку зі смертю батька. Коли працівники поліції підійшли до машини, яка стояла навпроти домоволодіння, він перебував на сидінні водія та розмовляв з знайомими, поліцейський попросив пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, на що ОСОБА_1 повідомив, що не має посвідчення водія та поліцейський вказав, щоб він від`їхав на машині до протилежного боку вулиці, що він і зробив. Додатково пояснив, що його не зупиняли та він не керував транспортним засобом, з дослідженого відео у судовому засіданні також не вбачається його зупинка чи керування, після того як він повідомив працівників поліції про відсутність водійського посвідчення, він тільки виконав вимогу поліцейського та від`їхав до узбіччя дороги.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Довгань О.О. у судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився в машині та спілкувався з друзям та той час коли працівники поліції підійшли до автомобіля, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученого до протоколу. Також зауважив, що після того як ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції, що у нього не має посвідчення водія, поліцейський свідомо спровокував та надав незаконне розпорядження ОСОБА_1 , щоб той від`їхав до протилежного узбіччя, оскільки на думку поліцейського автомобіль знаходися на перехресті посередині проїзної частини дороги, чим спровокував ОСОБА_1 , щоб скласти протокол, що також зафіксовано на відеофайлі дослідженому у судовому засіданні. Також заявив про виклик свідків, які на той час знаходилися в машині, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При дослідженні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутнє підтвердження того факту, що ОСОБА_1 13.12.2024 близько 20:30 години, в с. Нестерварка по вул. Набережна, 83, керував автомобілем ВАЗ -210994-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , також на відео відсутній факт зупинки транспортного засобу. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків вчинення адміністративного правопорушення, які б могли підтвердити факт керування останнім транспортним засобом, хоча з відеофайлу вбачається, що в автомобілі знаходилися свідки даної події.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що 13.12.2024 року перебував у гостях у ОСОБА_1 , оскільки поминали його батька, який помер, близько дев`ятої години вечора сиділи в машині та розмовляли, ОСОБА_4 сидів на передньому сидінні за кермом, під час розмови до автомобіля підійшли працівника поліції та просили надати документи на машину. Також свідок доповнив, що під час того як працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 не керував автомобілем та вони його не зупиняли.

18.03.2025 до канцелярії суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Довганя Олега Олексійовича надійшло клопотання про закриття провадження в справі у відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку зі закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із наданих до суду матеріалів, 13.12.2024 ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП та 13.12.2024 стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП. Справу Тульчинським районним судом Вінницької області було отримано 24.12.2024. Судове засідання призначалось на 07.01.2025. 07.01.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку з задоволенням клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення судового засідання та справу призначено на 23.01.2025. 23.01.2025 та 10.02.2025 від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з і зайнятістю в іншому процесі, які судом було задоволено та відкладено судове засідання на 17.02.2025 (докази містяться у матеріалах справи а.с.20-23, 26-31). 17.02.2025 у судовому засіданні в зв`язку з невизнанням вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності було прийнято рішення про оголошення перерви до 06.03.2025 у зв`язку з викликом свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.03.2025 у судовому засіданні було оголошено перерву до 18.03.2025 у зв`язку з викликом свідка ОСОБА_3 , щодо якої були відсутні докази отримання судової повістки та виклику інспектора СРПП Тульчинського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 для дачі пояснень.

В силу ч. 2 статті 38 КУпАП, у разі якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, згідно ст. 19 Конституції України.

Пункт 7 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно абзацу 1 статті 247 КУпАП, встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Керуючись узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи або визнання відсутності в діях особи складу та події адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і можливість прийняття таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини та призначення адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що з моменту скоєння адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, а строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, закінчився 14.03.2025, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. При цьому п.7 ст. 247 КУпАП, не зазначає про обов`язок суду та надання повноважень, щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ч. 5 ст. 126, 221, 247 п.7, 268, 283, 287 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 148/2869/24 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук