Справа № 303/1814/25
Провадження № 3/303/638/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

24 березня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Сідун В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дирдин Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: інспектор прикордонної служби (тип С),

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

13 березня 2025 року о 09 годині 30 хвилин, на території управління НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ДПС України), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець відділу прикордонної служби ОСОБА_1 прибув до управління НОМЕР_1 прикордонного загону з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджено протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №37 від 13.03.2025 КНП «Лікарня Святого Мартина», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому. Разом з тим, пояснив, що не мав прямого умислу з`являтись на території військової частини у нетверезому стані, прибув туди тільки за вказівкою командування. Також долучив до матеріалів справи довідку Гарнізонної військово-лікарської комісії, копію огляду ортопеда-травматолога та письмові пояснень по суті справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №251197 від 13.03.2025; висновком КНП «Лікарня Святого Мартина» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2025; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.01.2024; копією службового посвідчення серії НОМЕР_3 .

Вищеперераховані докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З поданих до суду письмових пояснень від 24.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , 12.03.2025 перебував на вихідному дні і не був залучений до службових обов`язків. В цей день ввечері святкував день народження в колі сім`ї. Наступного ранку, а саме 13.03.2025 був викликаний терміново командиром ВПС для прибуття на розмову. По прибутті до військової частини його було залучено для проведення алкотесту, незважаючи на той факт, що в цей день він не мав бути на роботі і був відсторонений від службових обов`язків. Також зазначив, що він є обмежено придатним, не може виконувати фізичні навантаження та проходить лікування і реабілітацію у міській лікарні.

Частина 1 статті 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, або вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або вчинення таких дій в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

З огляду на викладене вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Пояснення ОСОБА_1 від 24.03.2025, суд сприймає критично, оскільки відповідальність згідно з ч. 3 ст. 172-20КУпАП передбачена за появу військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, незалежно від здійснення військовослужбовцем в цей час службових обов`язків.

Таким чином, своїми діями військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме поява на території військової частини в нетверезому стані, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно дост.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно дост.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваження.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, судом визнано щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, при цьому суд враховує особу порушника, який щиро розкаюється, є учасником бойових дій, проходить тривалий курс лікування та реабілітації після травми, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, встановлений ступінь вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 3 ст. 172-20, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, та оголосити усне зауваження.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Владислав СІДУН