Провадження №3/748/375/25
Єдиний унікальний № 748/575/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Меженнікової С.П.

при секретарі Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 3 статті 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 232495 від 09 лютого2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини), 09 лютого 2025 року о 16 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї доньки гр. ОСОБА_2 , а саме, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказавши, що домашнього насильства стосовно дочки не вчиняв та пояснив, що він прийшов з роботи додому, хотів помити посуду, включив гарячу воду. В цей час дочка вийшла з кімнати та почала на нього кричати, що він не має права користуватися водою, так як вона платить за комунальні послуги. Потім вимкнула холодильник, щоб не зміг покласти туди продукти, які приніс додому, повідомивши, що не має права користуватися холодильником. Після цього він пішов до своєї кімнати. Стверджує, що дочку не ображав.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в його діях відсутні ознаки складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї, а також ляпаси, стусани та штовхання.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В розпорядження суду в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №232495 від 09.02.2025; ксерокопію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 09.02.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 ; рапорт інсректора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

Так, із письмових пояснень потерпілої особи та особи, що притягується до адміністративної відповідальності вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація на побутовому ґрунті.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких інших доказів в підтвердження вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства, працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той же час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Отже, сама по собі нецензурна лайка в бік потерпілої особи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованому йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,ч.3 ст.173-2,245,247,256,278,280 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Меженнікова