Справа № 644/1846/25
Провадження № 3/644/661/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

за участю представника ОСОБА_1 адвоката Санжаревського І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харків з відділу поліцейської діяльності № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал № 913/119-85-92/01.2025 від 02.03.2025 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ) громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Водій ОСОБА_1 22.02.2025 о 22 годині 30 хвилин за адресою: смт Шевченкове, дорога Чугуїв-Мілове 40 , керував транспортним засобом Toyota Hilux д. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови. Водій від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України: відмова особи, яка керує ТЗ від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 03.03.2025 справа № 644/1846/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 20)

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1 ст. 276 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254177 від 22.02.2025 ОСОБА_1 22.02.2025 о 22 годині 30 хвилин керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: м смт Шевченкове, дорога Чугуїв-Мілове 40, що відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ч. 1 ст. 276 КУпАП (а.с. 1).

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 399/0/15-23 від 20.04.2023 з 01.05.2023 змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області Орджонікідзевському районному суду міста Харкова.

Про розгляд справи в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що підтверджується підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254177 від 22.02.2025 (а.с. 1).

04 березня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1244226 від 04.03.2025 (а.с. 23), про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 21- 22).

12.03.2025 матеріали справи надано для ознайомлення, що підтверджується розпискою адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича (а.с. 22).

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 17.03.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича про закриття адміністративного провадження, оскільки ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення не визнає, не погоджується з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення виходячи з таких підстав (а.с. 31-39).

В обґрунтування клопотання зазначив, що поліцією порушений порядок щодо фіксації відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. До адміністративного матеріалу доданий відеозапис, але з нього не можливо зробити висновок про те, хто та кому пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, відеозапис розпочинається о 23 год 13 хв, а відповідно протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕПР1 № 2541177 від 22.02.2025 водій керував та відмовився від проходження огляду о 22 год 30 хв. Отже, час події, зазначений в протоколі не збігається з часом події зафіксованому на відеозапису. Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення без будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порушена процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до встановленої процедури проходження водієм стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, а уразі відмови пройти огляд на місці зупинки, то пропонувати проїхати до закладу охорони здоров`я. Як вбачається з обставин правопорушення зазначених в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕПР1 № 2541177 від 22.02.2025 водію не пропонували проїхати до медичного закладу, а зазначено що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та за допомогою газоаналізатора Драгер. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У зв`язку з тим, що огляд проведений з порушенням встановленої процедури, він вважається недійсним.

Крім цього, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом. У матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом надсилання смс повідомлення номер мобільного зв`язку (а.с. 20-А) зазначений у матеріалах адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254177 від 20.02.2025 (а.с. 1).

У судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Санжаревський Ігорь Анатолійович, який підтримав надане до суду клопотання про закриття адміністративного провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (надалі за текстом - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відтак, суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 277 та 38 КУпАП.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини на транспорті. Судом досліджено та проаналізовано адміністративний матеріал, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254177 від 20.02.2025 (а.с. 1), вбачається, що водій ОСОБА_1 22.02.2025 о 22 годині 30 хвилин за адресою: смт Шевченкове, дорога Чугуїв-Мілове 40 , керував транспортним засобом Toyota Hilux д. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови. Водій від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України: відмова особи, яка керує ТЗ від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

З рапорту ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області грпп інспектора српп Росторгуєва Р.Є. від 23.02.2025, вбачається, що 22.02.2025 о 22 год 55 хв за адресою: Куп`янський р-н, с-ще Шевченкове, вул. Блокпост № 14, зупинено ТЗ Toyota Hilux без д.н.з. водій військовий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки сп`яніння (а.с. 2, 3-4).

Відповідно до рапорту інспектора СРПП ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Расторгуєва Р.Є. у якому зазначено, що 22.02.2025 о 22 год 30 хв за адресою: Куп`янський р-н, с-ще Шевченкове, вул. Блокпост № 14, зупинено ТЗ Toyota Hilux д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився (а.с. 5).

З розписки ОСОБА_2 вбачається, що він отримав від працівників поліції автомобіль Toyota Hilux д/н НОМЕР_2 у справному стані, при необхідності зобов`язується надати ТЗ працівниками поліції (а.с. 6).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 254177 від 20.02.2025, встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення мови, спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 13).

У результаті огляду проведено уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення мови, виписано направлення на огляд водія транспортного засобу у Шевченківську ЦРЛ, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.02.2025 (а.с. 14), заразом ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у Шевченківському ЦРЛ.

Відповідно до довідки перевірки осіб по АІС «АРМОР», ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 16).

Як вбачається з довідки, 22.02.2025 на гр. ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ЕПР1 № 254177 ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому в останнього не вилучено посвідчення водія, тимчасовий дозвіл на право керування не видався (а.с. 17).

Відеозаписом долученого до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску (а.с. 18), встановлено, що о 23 год 13 хв зафіксовано вербальне підтвердження керування ТЗ особою, яка спілкується на відео з представником поліції, також підтверджено факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у Шевченківському ЦРЛ. Співробітником поліції повідомлено, що стосовно правопорушника буде складено протокол за п. 2.5 ПДР України.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов переконання, що зазначені вище документи не відповідають доказам у розумінні статті 251 КУпАП, отримані уповноваженою посадовою особою з порушенням порядку, передбаченому законом, відтак не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та не можуть бути визнанні судом такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, та вчинення інкримінованих йому діянь, з наявним складом адміністративного правопорушення, ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі за текстом Порядок № 1103) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі за текстом - Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 5 Розділу ІІІ цієї Інструкції включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 5 Розділу ІІІ цієї Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затверджений наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 включення відео реєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Суд не бере до уваги відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 254177 від 22.02.2025, оскільки згідно з даних цього протоколу технічний запис відеозапису не зафіксовано, крім цього з відеозапису не вбачається з ким говорить працівник поліції, чутно лише голос невідомої особи, яку не ідентифіковано.

Відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції N 1026 включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд зазначає, що відеозапис розпочинається о 23 год 13 хв, а відповідно протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕПР1 № 2541177 від 22.02.2025 водій керував та відмовився від проходження огляду о 22 год 30 хв. Отже, час події, зазначений в протоколі не збігається з часом події зафіксованому на відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон № 580-VIII) поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку (…).

За приписами ч. 3 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять належних доказів, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ, а співробітниками ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування та причину зупинки транспортного засобу Toyota Hilux д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, суд не може залишити поза увагою дії працівників поліції, які зафіксовано на відеозаписах, щодо не оголошення ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння виявлених у нього як це вимагає законодавство, натомість одразу висловлену пропозицію пройти огляд на визначення стану сп`яніння, надаючи оцінку яким, суд дійшов такого.

Судом установлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 254177 від 22.022.025 слідує, що 22.02.2025 о 22 годині 30 хвилин за адресою: смт Шевченкове, дорога Чугуїв-Мілове 40 , ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Hilux д.н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови.

Суд зауважує, що за приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд наголошує, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

Отже, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, а наявними відеоматеріалами не доведено, що ОСОБА_1 мав такі ознаки алкогольного сп`яніння, а тому й підстав, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Крім цього, з відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 18) суд установив, що водію ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Надавати оцінку всім іншим твердженням сторони захисту стосовно подальших дій учасників події, суд не вбачає необхідності, оскільки констатував порушення працівниками поліції положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та КУпАП.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. Отже, суд обґрунтовано дійшов висновку, що протокол складено на лише на припущеннях та ставить під сумнів те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи ОСОБА_1 , а також встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, у зв`язку з цим, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Отже, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 644/1846/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко