Справа № 352/345/25
Провадження № 3/352/244/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 806158 від 05.02.2025 ОСОБА_1 05.02.2025 о 21:00 год на вул. К. Левицького в м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Алкофор 507», відповідно до тесту 00142 результат позитивний 2,47 ‰, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Адвокат Горин В. М., який згідно договору представляє інтереси ОСОБА_1 , подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказав, що склад правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 806158 від 05.02.2025, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9 а ПДР України (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), а тому відповідальність за діяння, зазначене у цьому протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається. Адвокат звернув увагу на те, що в матеріалах справи міститься відеозапис, який не вівся безперервно, складається з кількох частин, які містять декілька файлів, не відображає дійсних обставин справи, що є неналежним та сумнівним доказом на підтвердження обставин, вказаних у протоколі. Просив справу щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 та його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження в цій справі підлягає до закриття, виходячи з таких підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Нормою ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя звертає увагу на те, що судовий розгляд провадження щодо притягнення певної особи до адміністративної відповідальності проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не має право вийти за межі обвинувачення та встановити обставини, які явно виходять за межі висунутого обвинувачення.

Зокрема, до однієї з важливих обставин, яка повинна бути зазначена у висунутому обвинуваченні та яка не може бути змінена судом, є суть вчиненого правопорушення.

Так, згідно диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні кількох різних за своєю суттю самостійних дій, кожна з яких утворює самостійний склад адміністративного правопорушення відносно вживання алкоголю: 1) керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; 2) передача керування своїм транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння; 3) відмова від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу щодо ОСОБА_1 йому інкримінується порушення вимог п. 2.9а ПДР (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Однак, суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі щодо ОСОБА_1 , не містить посилання на керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У протоколі зазначено про керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак, не зазначено про відмову від проходження огляду, натомість міститься результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що не відповідає ані п. 2.9а, ані диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатися допустимим доказом у справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Крім того, встановлено, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського складається з кількох частин, які містять декілька файлів, що є порушенням вимог п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо); у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто відеозапис має бути безперервним, а не складатися з окремих частин. Вказаний відеозапис постійно переривається, не відображає всіх обставин справи.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ