ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/140/25
Провадження № 3/131/76/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2025 р. м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого по

АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2025 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по вул. Європейська в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія в установленому законом порядку. Стан сп`яніння зафіксовано газоаналізатором «ALKOTEST 6810», прилад Drager ARBL-0826, показник 0,54 0/00, згідно тесту №1894 від 16.01.2025 року.

В судові засідання 31.01.2025 року, 20.02.2025 року, 07.03.2025 року т 20.03.2025 року ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, двічі не з`явився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Згідно довідки про доставку SMS-повідомлення, сформованої згідно вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 №73 в матеріалах справи, ОСОБА_2 завчасно повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Інформація про призначення справи до розгляду судом також оприлюднювалась на сайті «Судова влада України» та на сайті Іллінецького районного суду Вінницької області.

За вказаних обставин та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, що не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.1 ст.277 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"), а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі матеріалів справи та наданих доказів, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Крім того, судом враховано заяву ОСОБА_1 від 16.01.2025 року, згідно якої останній вину у вчиненні зазначеного адмінправопорушення визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами статей 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 222669 від 16.01.2025 року слідує, що 16 січня 2025 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 по вул. Європейська в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Дані діяння вчинені повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 суперечили вказаним вимогам.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 7, 10 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою використання спеціальних технічних засобів, газоаналізатора «ALKOTEST 6810», прилад Drager ARBL-0826, показник 0,54 0/00, згідно тесту №1894 від 16.01.2025 року. ОСОБА_1 не оспорював результат огляду.

Так, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, серія ЕПР1 № 222669, складеного 16.01.2025 року поліцейським Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Семеновим О.М.;

- даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованого на папері показника спеціального технічного засобу газоаналізатора «ALKOTEST 6810», прилад Drager ARBL-0826, згідно якого результат тесту позитивний «0,54 проміле» (тест №1894 від 16.01.2025 року);

- даними рапорту поліцейського СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції Олега Семенова від 17.01.2025 року;

- даними копії постанови Іллінецького районного суду Вінницької області №131/1572/24 від 26 листопада 2024 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та якою підтверджується повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними відеозапису з нагрудних бодікамер уповноважених працівників поліції (відеореєстраторів) від 16 січня 2025 року, які були безпосередньо досліджені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано процедуру огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- даними довідки інспектора САП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Карнаух Л. №17866-2025 від 18.01.2025 року про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та факту неотримання останнім посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

До того ж, слід зазначити, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи не здобуто доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Слід зауважити, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, є безальтернативним.

Правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції частини 2 статті 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

З урахуванням цього, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала особа посвідчення водія на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Призначаючи адміністративне стягнення в даній справі, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не становлені.

Відповідно доположень статті 28КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається належність транспортного засобу марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності саме ОСОБА_1 , тому оплатне вилучення даного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 не застосовується.

Враховуючи викладене, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати основне адміністративне стягнення у виді штрафу та додаткове у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення вбачається необхідним та достатнім для виховання особи та запобігання вчинення нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Крім того, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 130, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00грн. /тридцять чотири тисячі гривень/ з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для стягнення (сплати) штрафу: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці /21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Реквізити для стягнення (сплати) судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці /22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002780, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

Строк звернення постанови судді до виконання становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК