ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/181/25 Справа № 703/6360/24 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Крива Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційні скарги захисника Примака В.А. в інтересах ОСОБА_1 та захисника Скіць С.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду черкаської області від 05 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 26 листопада 2024 року, близько 16 год. 47хв., в м. Сміла, вул. Євгена Саражі, 10, водійка ОСОБА_2 , керувала автомобілем Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не зреагувала на її зміну, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , котрий рухався з права по ходу руху. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушила вимоги п.2.3 «б» п. 13.1, Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

26 листопада 2024 близько 16 год. 47хв. в м. Сміла, вул. Євгена Саражі, 10, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не зреагував на її зміну, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 , який рухався зліва по ходу руху. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Примак В.А. просить змінити вищевказану постанову в частині визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити відносно нього адміністративне провадження на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає дану постанову незаконною.

Приводить свою версію подій, за якою 26 листопада 2024 року, близько 16 годин 47 хвилин в м. Сміла по вул. Євгена Саражі, 10, на виїзді з території Смілянського МРЕМ водій ОСОБА_2 , керувала автомобілем Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 не була уважною, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався справа попутному напрямку руху.

Стверджує, що ОСОБА_1 завчасно зайняв праве крайнє положення в той час, як водійка ОСОБА_2 , на своєму автомобілі рухалася ближче до лівого краю проїзної частини і тому водій ОСОБА_1 правомірно розраховував, що при виїзді з воріт вона зверне вліво, а не буде зміщатися вправо на смугу руху водія ОСОБА_1 . Проте водійка ОСОБА_2 різко почала повертати вправо і зіткнулася правою передньою частиною свого автомобіля з лівим переднім крилом мого автомобіля. По суті автомобіль під керуванням водійки ОСОБА_2 своїм вивернутим вправо переднім правим колесом виїхав на ліве крило автомобіля ОСОБА_1 . Все це сталося так швидко, що ОСОБА_1 не встиг навіть зреагувати та йому не було куди відвертати вправо, бо знаходився в правому крайньому ряді біля воріт, уникнути зіткнення не зміг би. Все це зафіксовано на камеру спостереження, яка встановлена в дворі МРЕМ.

Вказує, що дані обставини підтверджуються даними відеозапису, де чітко зображено, що при виїзді з воріт Смілянського МРЕМ ОСОБА_1 повертає вправо і водійка ОСОБА_2 також повертає вправо і на його смузі руху здійснює зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

Також з відеозапису вбачається, що водійка ОСОБА_2 безпосередньо перед зіткненням випереджала автомобіль ОСОБА_1 і саме вона скорочувала бічне інтервал. В судовому засіданні водійка ОСОБА_2 пояснила, що в момент зіткнення автомобілів передні колеса її автомобіля були підвернуті вправо, з чого випливає, що зіткнення відбулося саме на смузі, по якій рухався ОСОБА_1 .

У даному випадку саме дії водійки ОСОБА_2 перебувають в причинному зв`язку з даною ДТП, бо якби вона перед здійсненням повороту вправо, завчасно зайняла крайнє праве положення на проїзній частині, то зіткнення не відбулося взагалі. Проте, після того, як відмітила електронну перепустку, нехтуючи ПДР, знаходячись ближче до середини проїзної частини, водійка ОСОБА_2 почала повертати вправо зменшуючи боковий інтервал, це сталося протягом 1 секунди і ОСОБА_1 нічого не міг вдіяти, щоб уникнути зіткнення.

Зазначає, що в момент зіткнення ОСОБА_1 випереджав автомобіль ОСОБА_2 , яка своєю передньою частиною правого крила вдарила його автомобіль в середину його лівого переднього крила.

Вказує, що згідно з висновком експертного дослідження № ЕД-19/124/18099-ІТ від 03.01.2025, проведеного експертами Черкаського НДЕКЦ, в діях водійки ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП, також в висновку вказано, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути ДТП, отже ПДР водій ОСОБА_1 не порушував.

На думку апелянта, висновок суду про те, що дане дослідження не може бути визнане судом як допустимий доказ, оскільки при зверненні про проведення експертного дослідження вихідні дані були надані водієм ОСОБА_1 , суперечить вимогам ст. 268 КУпАП в частині, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надавати докази суду, а також фактичним обставинам справи, оскільки вихідні дані для проведення експертного дослідження надавалися адвокатом Примаком В.А. з матеріалів адміністративної справи та даних відеозапису, взагалі до заяви були приєднані копії матеріалів адміністративної справи. Суддя не обґрунтував в своїй постанові які вихідні дані, що надавалися адвокатом не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу вплинули на об`єктивність експертного висновку. По суті суддя без відповідного обґрунтування взагалі позбавив право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надавати суду докази.

Вказує, що в судовому засіданні досліджувався відеозапис камер зовнішнього спостереження, з якого вбачається, що безпосередньо перед зіткненням автомобіль ОСОБА_1 знаходиться попереду автомобіля ОСОБА_2 і почав поворот вправо, в той час як автомобіль ОСОБА_2 , наздоганяючи його, почав зміщуватися вправо, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник Скіць С.М. в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вищевказану постанову, провадження відносно ОСОБА_2 закрити.

Зазначає, що не згоден з вищевказаною постановою оскільки вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтово дослідив докази, не надав оцінки наявним у справі доказам, обмежившись лише посиланням на норми матеріального права, у зв`язку з чим висновки, викладені у постанові суду, не відповідають обставинам справи.

Вказує, що обставини та суть правопорушення, викладені в протоколі відносно ОСОБА_2 , не відповідають дійсним обставинам пригоди та не враховують положення ПДР.

Зауважує, що при складанні протоколу поліцейський, який не був свідком події, керувався лише свідченнями водія Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 та своїми суб`єктивними міркуваннями, ігноруючи наявність інших доказів, таких як запис з камери відеоспостереження, на якій зафіксований характер руху водія Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , його чисельні порушення ПДР та відсутність об`єктивної можливості у водія ОСОБА_2 передбачити раптовий виїзд автомобіля з правого боку із порушення ПДР із створенням аварійної ситуації.

Стверджує, що в даному випадку порушення п.п. 10.1, 13.1, 13.3 ПДР водієм ОСОБА_1 привели до ДТП, який не дотримався правил виїзду з паркувальної зони підприємства та раптово виїхав з правого боку пропускного пункту Смілянського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго», створивши при цьому для водія автомобіля Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 , аварійну ситуацію, скоївши із ним зіткнення. Зіткнення відбулося в правий бік автомобіля Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 від чого наявні пошкодження дверей, яке вказує на те, що саме Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 наблизився та здійснив удар в правий бік Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано камерою відеоспостереження.

Тобто, виконуючи вимоги п.10.1. ПДР, водійка ОСОБА_2 мала право розраховувати, що інші учасники дорожнього руху теж виконують ПДР, тому під час руху або перестроювання, переконуючись в безпечності своїх дій, вона не повинна та не зобов`язана відповідно вимог п.п.1.3. - 1.5. ПДР передбачити, що інший учасник дорожнього руху водій Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , нехтуючи своїм здоров`ям та життям, порушуючи ПДР, створюючи аварійну ситуацію, буде раптово виїжджати з правого боку пропускного пункту з одностороннім рухом, який для цього не передбачений.

Вказує, що на записі камери відеоспостереження вбачається, що водійка автомобіля Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 , не мала технічної можливості передбачити можливі дії порушника ОСОБА_1 . Також на запису чітко вбачається, що водійка ОСОБА_2 рухаючись по односторонній смузі руху виїзду з території підприємства, небезпеки, ні для кого, своїми маневрами не створювала, а лише дії водія ОСОБА_1 створили аварійну ситуацію, після чого він і здійснив удар в автомобіль Buick Encore, н.з. НОМЕР_1 .

Також зазначає, що водій автомобіля Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи маневр, який призвів до ДТП, додатково не зупинився на дорожній знак 2.2. «СТОП», а саме не виконав вимогу знаку 2.2. - рух без зупинки заборонено.

Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення складений без участі жодного свідка, який би міг підтвердити або спростувати факт порушення ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР. Натомість суд першої інстанції правильно не врахував наданий до матеріалів справи висновок експерта №ЕД-19/124-24/18099-ІТ від 03 січня 2025 року, оскільки вихідні дані для проведення експертного дослідження були взяті лише з відомостей, наданих ОСОБА_1 , відтак останній складений з однобоким аналізом. В експертному дослідженні надана оцінка дотримання ПДР лише водія ОСОБА_2 , та відсутній аналіз, щодо дотримання вимог ПДР водієм ОСОБА_1 , що свідчить про неповний та достатньо об`єктивний висновок експерта.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- захисник Примак В.А., який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника СкіцяС.М.;

- ОСОБА_2 та її захисник Скіць С.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені, заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ПримакаВ.А.

Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею в цілому було дотримано.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, свідчать фактичні дані протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 182722 та ЕПР №182714 від 26 листопада 2024 року, відповідно до яких зафіксовано обставини вчинення ними адміністративних правопорушень.

Дані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в протоколах про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою ДТП, яка сталася 26 листопада 2024 року, відповідно до якої змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення; розташування транспортних засобів, рапортом поліцейського СРРПП ВП №2ЧРУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 27 листопада 2024 року.

На відеозаписах з камер спостереження, яким суд першої інстанції надав детальний аналіз, зафіксовано факт ДТП, з якого вбачається, що за умови дотримання правил дорожнього руху ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали можливість не допустити та уникнути цієї пригоди.

Також суд першої інстанції при винесенні постанови поклався на пояснення учасників ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , а також її пояснень в суді першої інстанції вбачається, що 26 лютого 2024 року в неї о 16.45 год., закінчився робочий день, вона виїжджала з місця роботи, при виїзді з території з лівої сторони стоїть термінал, де працівники відмічаються спеціальною карткою. З території можна виїхати лише в праву сторону, оскільки вліво виїзду немає, також неможливий рух і прямо, бо там стоїть бетонна стіна. Коли вона виїжджала, водій ОСОБА_1 , раптово виїхав справа від неї. В подальшому на відео з камер спостереження, було зафіксовано, що ОСОБА_1 не виконав вимоги знаку «Проїзд без зупинки заборонено» - «STOP». На виїзді певна черга автомобілів, оскільки всі працівники відмічаються на терміналі, а ОСОБА_1 не став у чергу, а вискочив справа. Вказала, що при виїзді ніякої розмітки немає. Схему ДТП вона підписувала, була налякана, також знала, що є відео з камери спостереження. Вважає, що схема ДТП, не відповідає дійсності, ширина воріт 7 метрів. Автомобіль ОСОБА_1 вона не бачила, оскільки він заїхав у «сліпу зону». В момент зіткнення колеса її автомобіля були правіше, оскільки прямо їхати не було куди.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , а також його пояснень в суді першої інстанції вбачається, що 26 листопада 2024 року він, близько 16.45 год., підійшов до пропускного пункту та відмітився. Після чого виїжджаючи на автомобілі, рухався по праві стороні дороги, якомога ближче до правого краю проїжджої частини. Водій ОСОБА_2 здійснювала виїзд по лівій частині дороги, коли остання зненацька повернула на право та здійснила наїзд на його автомобіль, а саме зіткнення відбулося правою частиною автомобіля Buick та переднім лівим крилом його автомобіля Daewoo. Під час виїзду, перед автомобілем ОСОБА_2 , стояли в черзі інші автомобілі, коли вона під`їжджала до знаку «Стоп», він рухався на авто по крайній правій стороні ряду. Коли випереджував автомобіль ОСОБА_2 , спочатку він був попереду, але потім вона його випередила на повернула вправо. З моменту здійснення ОСОБА_2 маневру в право, в нього було близько 1 сек. зреагувати та зупинити автомобіль, що фізично неможливо так швидко зреагувати. Після зіткнення він залишився на місці ДТП. Також додав, що вліво є напрямок для руху, тупика немає, наявна дорога, по якій рухаються автомобілі. Враховуючи, що він рухався в правому ряду, тому не вважає себе винуватим у ДТП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч позиці апелянтів, зазначені докази в повній мірі підтверджують висновок суду про недотримання водійкою ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_1 п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, яка під час руху не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

З відеозапису з камери спостереження випливає, що у причинному зв`язку з ДТП перебувають дії обох водіїв: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адже ОСОБА_1 , виїжджаючи від пропускного пункту Смілянського МРЕМ, випереджаючи справа інший автомобіль, не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створити небезпеки для дорожнього руху. Водночас ОСОБА_3 , здійснюючи з ОСОБА_1 одночасно поворот праворуч, не переконавшись у безпеці цього маневру, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося ДТП.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо висновку експерта №ЕД-19/124-24/18099-ІТ від 03 січня 2025 року, апеляційний суд зауважує, що в аспекті можливості визнання його допустимим доказом, на порушення приписів ст. 273 КУпАП стосовно порядку призначення експертиз у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до згаданої норми законодавства про адміністративні правопорушення - експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Утім в цій справі експерт, що проводив цю експертизу, не призначався органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у даному випадку - суддею, що не узгоджується з ст. 273 КУпАП.

З урахуванням наведеного вказаний висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки він отриманий у непередбаченому законом порядку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги захисника Примака В.А. в інтересах ОСОБА_1 та захисника Скіць С.М. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду черкаської області від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук