Номер провадження: 33/813/812/25
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

за участі:

правопорушниці ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 605,60 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України,

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191389 від 08.12.2024 вбачається, що 08 грудня 2024 року о 02.36 год. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Куниці в м. Одеса, керувала транспортним засобом «HYUNDAI SANTA FE» д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку в медичному закладі водій відмовилась, тим самим порушила вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху».

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 605,60 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки остання відмовлялась від здачі біологічного середовища у вигляді слини у зв`язку з захворюванням, однак була готова здавати інший вид біологічного середовища (сечу), проте таку вимогу ОСОБА_1 було проігноровано;

2) матеріали справи не містять відомостей, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 а, 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/753 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також, бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 191389 від 08.12.2024 (а.с. 1);

- відеозаписами, що містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 6);

- висновком про результати огляду на стан сп`яніння, в якому вказано відмова від сдачі біосередовища у присутності свідків (а.с. 5).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушниці підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушниці були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушниці буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки остання відмовлялась від здачі біологічного середовища у вигляді слини у зв`язку з захворюванням, однак була готова здавати інший вид біологічного середовища (сечу), проте таку вимогу ОСОБА_1 було проігноровано, то апеляційний суд зазначає таке.

Із долучених до матеріалів справи відеозаписів можна встановити такі події:

- 08.12.2024 з 02:59:29 по 02:59:47 - ОСОБА_1 відмовилась проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та погодилась пройти такий огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано на 00:01:26-00:01:44 хв (диск 3, назва файлу «02 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча»).

- 08.12.2024 о 03 год 17 хв - ОСОБА_1 разом з працівником патрульної поліції зайшли до кабінету лікаря з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння (диск 3, назва файлу «02 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча», БК 470678);

- 08.12.2024 з 03:34:46 по 03:38:13 - під час спілкування з лікарем ОСОБА_1 приблизно повідомила, що наразі вона не може здати біологічне середовище (сечу), а проходить огляд за допомогу алкотестеру Драгер відмовляється, оскільки не довіряє такому приладу та вподальшому лікар відпустила ОСОБА_1 пити воду для того, щоб здати біологічне середовище, що зафіксовано на хронометражі відеозапису 00:10:35-00:13:44 хв (диск 2, назва файлу «01 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча»);

- 08.12.2024 о 05:00:00 ОСОБА_1 повторно зайшла до кабінету лікарі (хронометраж 01:35:50 файлу «02 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча», диск 3);

- 08.12.2024 05:01:20 05:06:35 - ОСОБА_1 повідомляє, що не може здати біологічне середовище у вигляді сечі, проте лікар пояснила, що в останньої було дві години для того, щоб здати необхідну кількість біологічного середовищ а для проведення необхідного аналізу, також було пояснено, що ОСОБА_1 може пройти огляд за допомого приладу Драгер, на що остання відмовилась (хронометраж 01:35:51-01:42:00 файлу «01 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча», диск 2);

- 08.12.2024 о 05:06:36 лікар повідомила, що у зв`язку зі спливом двох годинного терміну для здачі біоматеріалів, такі дії ОСОБА_1 будуть розцінені як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (хронометраж 01:42:03 файлу ««01 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча», диск 2);

- 08.12.2024 05:22:13-05:24:40 працівником поліції пояснено ОСОБА_1 , що на підставі висновку про ухилення від здачі біологічного середовища протягом двох годин з моменту доставлення до закладу охорони здоров`я, такі дії розцінені як відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (хронометраж 01:57:44-02:00:10 файлу «01 ЕПР1 191389 ОСОБА_1 ст.130+ча», диск 2).

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки темпоральні вимоги щодо проходження огляду є важливою умовою для врахування висновку щодо результатів огляду як доказу доведення вини особи під час розгляду справи відповідним органом, суд апеляційної інстанції вважає, що неможливість здачі біологічного середовища у чітко визначений нормативно-правовими актами час ОСОБА_1 , можна вважати як затягування часу з метою подальшого визнання такого огляду недійсним та фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від здачі біологічного середовища, є необґрунтованими та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять відомостей, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приписами п. 4. Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Мінюсті 10.11.2015 за № 1408/27853, встановлено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз вищевказаних положень дає підстави стверджувати, що необхідність залучення двох свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння виникає лише у разі неможливості здійснення належної фіксації подій за допомогою технічних приладів.

Матеріали справи містять 3 (три) ком пакт-диски з повною та безперервною відеофіксацією подій 08 грудня 2024 року, що здійснювалась за допомогою спеціальних технічних засобів.

Досліджені відеозаписи фіксують реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Таким чином, огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксований у відповідності вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі за допомогою спеціальних технічних приладів, а тому залучення двох свідків не було обов`язковим.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2025 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік