Справа №: 398/7097/24
провадження №: 3/398/231/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 204139 від 24 грудня 2024 року цього дня близько 14 год. 37 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Володимирській, 142А, водій автомобіля ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд з автомобілем Renault Sandero, номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який рухався попереду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 204155 від 24 грудня 2024 року цього дня о 14 год. 37 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Володимирській, 143А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол ЕПР1 138965, ч. 2 ст. 126 КУпАП, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2024 року).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його захисник адвокат Ковальов А.І. у судовому засіданні 10 березня 2025 року надав пояснення, згідно з якими ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях визнає, зробив відповідні висновки, обставин, викладених у протоколах, не заперечує та просить застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, питання накладення стягнення на ОСОБА_1 просив вирішити на розсуд суду, не заперечував проти застосування до нього попередження.

Від законних представників ОСОБА_1 батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду надішли письмові пояснення у справі, відповідно до яких вони не заперечують обставин, викладених у протоколах, зазначили, що син навчався водінню у батька та має непогані навички. Вони беруть на себе відповідальність за скоєну ДТП та завдані збитки. З сином провели виховну роботу та прийняли рішення не надавати йому автомобіль до проходження навчання в автошколі та отримання посвідчення водія. Зобов`язалися посилити батьківський контроль та забезпечити недопущення подібних випадків у майбутньому. На підставі зазначеного, просили застосувати до сина захід впливу у виді попередження.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, шо під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За приписами п. 1.10 ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, ч. 3 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а ч. 4 - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, крім визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними у справі доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 204139 від 24 грудня 2024 року та серії ЕПР1 № 204155 від 14 грудня 2024 року, які складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в яких розкрито суть адміністративних правопорушень; схемою місця ДТП, котра сталася 24 грудня 2024 року в м. Олександрії, по вул. Володимирській, 142А, та є додатком до протоколу серії ЕПР1 № 204139; письмовим поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24 грудня 2024 року; довідкою про наявність повторності вчинення правопорушення за ч. 5 ст. 124 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП 21 листопада 2024 року згідно з постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області; копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього захід впливу у вигляді попередження; довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 26грудня 2024 року, відповідно до якої в Інформаційно-телекомунікаційній системі «ІП НПУ» підсистеми НАІС «Посвідчення» відомості про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутні; відеозаписом з нагрудної бодікамери , що є додатком до протоколу.

Враховуючи зазначене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом на час вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 не досяг повноліття, йому виповнилося 17 років.

За змістом ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Також відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя наголошує, що державне регулювання суспільних відносин щодо забезпечення безпеки дорожнього руху полягає, зокрема, у встановленні обов`язку для осіб, котрі мають намір керувати транспортними засобами, отримати посвідчення водія відповідної категорії, що засвідчує спеціальний статус цієї особи у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами та видається після медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також певної підготовки відповідно до планів і програм і після складення теоретичного і практичного іспитів. У випадку, коли особа, котра не пройшла зазначених процедур, не отримала посвідчення водія відповідної категорії, керує транспортним засобом, вона тим самим створює потенційну небезпеку для інших учасників дорожнього руху, загрозу життю або здоров`ю громадян. Саме тому, відповідна реакція з боку держави шляхом встановлення та застосування пропорційного стягнення за допущення порушення встановлених правил є важливим важелем впливу та методом виховання щодо осіб, котрі порушують встановлені законом заборони та вчиняють адміністративне правопорушення.

Захисник Ковальов А.І. просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження. Проте, вивчивши матеріали справи, відомості про особу правопорушника, котрий раніше (21 листопада 2024 року) притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та до нього застосовувався захід впливу у виді попередження, проте відповідних висновків не зробив, продовжує порушувати Правила дорожнього руху в частині керування транспортним засобом, не маючи права такого керування, крім того, вчинив порушення ПДР України, що призвело до пошкодження автомобілів та завдання матеріальних збитків, відтак для досягнення мети адміністративного стягнення щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає за необхідне відповідно до положень ст. 13 КУпАП піддати порушника стягненню на загальних підставах та застосувати до нього згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості і обґрунтованості та буде достатнім для його виправлення, перевиховання, а також попередження вчинення як ним так і іншими особами аналогічних правопорушень.

Разом з тим, суддя не вбачає підстав для застосування стягнень, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 взагалі не має такого права, та оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що у власності порушника є транспортні засоби.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 124, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко