Справа № 526/485/25
Провадження № 3/526/179/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2025 рокусуддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Державної податкової служби України Головного управління ДПС в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Долинка Лохвицького району, проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.163-1 ч.1 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1364 від 14.02.2025 року ОСОБА_1 , вчинила правопорушення, а саме: не забезпечила проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій із зазначенням повних реквізитів фіскального чеку за 29.08.2024, 19.10.2024 та 01.11.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що перевірка проводилася за 2024 рік, помилок нею допущено не було, строк притягнення до адміністративної відповідальності вже пройшов, тому вона просила провадження у справі закрити .

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 2 ст.38 КУпАП зазначено - якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков протиУкраїни» (ОlеksаndrVоlkovv.Ukraine,рішення від09.01.2013року,заява №21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).

У п. 7 ст.247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Із витягу з акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 № 2206/16/31/РРО/ НОМЕР_2 від 14.02.2025 року, а також з протоколу про адміністративне правопорушення № 1364 вбачається, що правопорушення відбулося 01.11.2024 року.

Вчинене правопорушення не відноситься до триваючого, а відтак строк притягнення до відповідальності закінчився.

Матеріали даної справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу суду 19.02.2025 року .

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадженняу справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У свою чергу, ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суд не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.33, 34, 35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 163-1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.155-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 закрити в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: С. А. Киричок