Справа № 344/3889/25
Провадження № 3/344/1799/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Руденко Д.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 148 від 11.02.2025 року, 11.02.2025 року о 17 год 00 хв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, вчинив порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, зі змінами та доповненнями та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155-1 КУпАП.

13.03.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи призначеного 18.03.2025 року о 09 год 45 хв, у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я.

Однак, ОСОБА_1 з`явився в судове засідання 18.03.2025 року, просив суд подане ним клопотання залишити без розгляду. Окрім того, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що не порушував встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, зміст протоколу не відповідає дійсним фактичним обставинам, просив суд провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд враховує, що згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Надточій проти України», рішення у справі «Гурепка проти України»).

Разом з тим, в своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд звертає увагу на те, що сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчиненням правопорушення. При цьому суд, відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст.280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 148 від 11.02.2025 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 11.02.2025 року о 17 год 00 хв в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , будучи фізичною особою-підприємцем, порушив встановлений порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, чим порушено п.12 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 155-1 КУпАП.

Таким чином, зміст обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він порушив порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані встановленою формою ведення обліку товарних запасів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Разом з тим, вищевказане обвинувачення не можна визнати конкретним, оскільки воно не містить даних які, дозволяють встановити обставини за яких таке правопорушення було вчинено.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про спосіб вчинення правопорушення, не зазначені дані щодо товарних запасів, які не були обліковані належним чином та їх вартість.

Окрім того, зазначені вище порушення не дають суду можливості перевірити обставини та ідентифікувати, чи стосується вказаний протокол порушень зазначених в акті фактичної перевірки, який додано до протоколу.

Аналогічну позицію висловив Івано-Франківський апеляційний суд у постановах від 22.10.2024 року в справі № 344/10635/24, від 07.10.2024 року в справі № 344/8423/24.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких документів, дослідивши які, можна було би перевірити інформацію внесену до акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення. Наявний в матеріалах справи протокол № 148 від 11.02.2025 року не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не розкрито суть адміністративного правопорушення, без зазначення свідків, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, зазначені в протоколі, без зазначення будь-яких даних, які б вказували на ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, у справі відсутні.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому відповідно до змісту п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283,284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 155-1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дмитро РУДЕНКО