Справа № 274/930/24
Провадження № 33/801/300/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 через захисника адвоката Паламарчука С.В., подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводами апеляційної скарги є заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем; складання протоколу та інших процесуальних документів у його відсутність; не роз`яснення працівниками поліції наслідків відмови від проходження огляду в медичній установі.

В апеляційній скарзі також порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Підставами для поновлення процесуального строку апелянт зазначає те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, лише через електронний суд 06.02.2025 року вона надійшла захиснику Паламарчуку С.В., а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги в частині пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення та матеріали справи, у яких відсутні відомості щодо направлення судом першої інстанції копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених у ній, та просив задовольнити. Пояснив, що докази керування ним транспортним засобом відсутні, а другий протокол про адміністративне правопорушення взагалі складений у його відсутність.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КпАП України, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, за обставин, викладених у протоколі та оскаржуваній постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 664391 від 20.01.2024 відповідно до якого того ж дня 20.01.2024 близько 03 год.19 хв. в м. Бердичів, по вул. Одеська 34/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком огляду на стан алкогольного сп`яніння № 13 від 20.01.2024 року Бердичівської міської лікарні.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2024 серії ААД № 664459 водій ОСОБА_1 того ж дня - 20.01.2024 близько 05 год.04 хв. керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бердичів, по пров. Є. Старікова 1, із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно вимог частини 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Отже, нормами законодавства передбачено, що у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, у даному випадку різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова (згідно протоколу №664459), про що вказано у направленні на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння…, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КпАП України.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і , при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Зазначені вище вимоги працівниками поліції виконано, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Обидва протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликають, оскільки складені та підписані уповноваженими особами, із зазначенням усіх необхідних даних, відповідно до вимог статей 254, 256 КпАП України, тому є належним і допустимим доказом по справі.

Протокол серії ААД № 664391 від 20.01.2024 підписаний порушником ОСОБА_1 , водночас від підпису у протоколі серії ААД № 664459 останній відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а такий знаходився у нерухомому стані, на переконання апеляційного суду є такими, що свого підтвердження не знайшли.

Так, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд констатує, що відеоматеріал має чітку і логічну послідовність подій, які мали місце під час та після зупинки транспортного засобу, спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів з`ясовано, що обидві події повно й всебічно зафіксовані на відеозапис. Зокрема, зазначені відеозаписи спростовують посилання ОСОБА_1 на недоведеність факту керування ним транспортним засобом, проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння за першим протоколом про адміністративне правопорушення тощо. Другий протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками з іншого екіпажу за те, що ОСОБА_1 будучи відстороненим від керування транспортним засобом в зв`язку з позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, продовжив керування ним після проходження такого медичного огляду й відмовився від повторного його проведення.

Відповідно до пункту п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, дані відеозаписи апеляційним судом визнаються належними, допустимими та достовірним доказами.

Як зазначалось вище диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає як у разі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, так і у разів відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Крім того, вчинення ОСОБА_1 правопорушень, за які передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та з ознаками алкогольного сп`яніння, крім протоколів про адміністративне правопорушення доведено :

- направленнями на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2024 року;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 13 від 20.01.2024 року ;

-дисками із відео фіксацією.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги й про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено наслідки відмови пройти огляд в медичній установи.

Так із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовував свою відмову пройти медичний огляд на стан сп`яніння тим, що тільки що його проходив. Разом з тим, його було знову зупинено під час керування транспортним засобом, в працівників поліції була обґрунтована підозра з приводу того, він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а відтак вимога про проходження медичного огляду була законною.

Вкотре апеляційний суд звертає увагу, що керування транспортним засобом водієм, який перебуває або підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Доводи скаржника спрямовані на уникнення стягнення за вчинене та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Поновити захиснику Паламарчуку Сергію Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Паламарчука Сергія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник