ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Іванцової Н.К.,

За участю секретаря судового засідання Березняк А.А.,

Прокурора Смирнової Я.О.,

Адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Компанієць А.В.,

Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , -

встановив:

ОСОБА_1 , майор внутрішньої служби, перебуваючи на посаді старшого інспектора (з кінології) відділу охорони Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, тобто будучи особою старшого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, а значить суб`єктом декларування та відповідальності, згідно із ст. 1 та п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог, передбачених абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (07.02.2024 о 10:48), без поважних причин, маючи при цьому фізичні та технічні можливості, подав на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, майор внутрішньої служби, перебуваючи на посаді старшого інспектора (з кінології) відділу охорони Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, тобто будучи особою старшого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, а значить суб`єктом декларування та відповідальності, згідно із ст. 1 та п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог, передбачених абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (07.02.2024 о 10:42), без поважних причин, маючи при цьому фізичні та технічні можливості, подав на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2022 рік.

Суд кваліфікує дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Постановою від 13.03.2025 року справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КупАП (справа №766/21855/24, провадження №3/766/1024/25), ч. 1 ст. 172-6 КупАП (справа №766/21857/24, провадження №3/766/1025/25) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєний №766/21855/24, провадження №3/766/1024/25.

Прокурор Смирнова Я.О. у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просила притягнути його до адміністративної відповідальності. Стосовно клопотання адвоката Компанієць А.В. про закриття провадження зазначила, що уповноваженим органом проводилась перевірка факту вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, і за наслідками проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення, дата складання якого і є початком обчислення строку.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав частково. Зазначив, що у нього не було доступу до інтернету та комп`ютерної техніки, як тільки отримав змогу дістатись до інтернету, то подав декларації. Вказав, що про необхідність подання декларацій його не сповіщали, коли в Одесі зустрів колегу, то він сказав, що прийшло повідомлення на телефон про те, що останній строк подати декларацію 08.02.2023, він поїхав до знайомого та 07.02.2023 року подав декларації. Пояснив, що має дружину інваліда по зору, дитину та матір за якими здійснює догляд.

Адвокат Компанієць А.В. у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 не заперечує наявність вини в своїх діях, однак вважає, що такі обставини, як переміщення до іншого місця проживання, наявність на його утриманні і під його доглядом дружини інваліда, її сина інваліда, матері інваліда, пояснюють причини, з яких ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно подати декларації. Просила закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП підтверджують наступні досліджені і перевірені судом докази:

-протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №1611/2024 від 18.12.2024 року та № 1612/2024 від 18.12.2024 року;

-відомості з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції№ 66145/0/24 ;

-послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», з яких вбачається, що ОСОБА_1 зайшов до особистого кабінету декларанта 07.02.2024 о 00:33 год., заповнив відповідні розділи декларації та цього ж дня о 10:42 год. подав щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2022 рік та о 10:48 год. подав декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні);

-наказ виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 28.12.2022 №81/ОС «Про виконання дисциплінарного стягнення» майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 28.12.2022 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України;

-запит Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 30.07.2024 року №2381/55/120/01-2024;

-лист Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 14.08.2024 № 24/18-1003/ВС/Нв;

-витяг з наказу начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 23.12.2020 №120/ОС, яким ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого інспектора (з кінології) відділу охорони;

-витяг з наказу виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 28.12.2022 №81/ОС «Про виконання дисциплінарного стягнення», відповідно до якого майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 28.12.2022 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України;

-відомості про ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами Закону України «Про запобігання корупції»;

-положення про державну установу «Херсонський слідчий ізолятор»;

-лист Департаменту праці та соціальної політики від 05.09.2024 року;

-рапорт Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

-довідка про надання електронних довірчих послуг від 21.11.2024 року;

-лист Національного агентства з питань запобігання корупції від 15.03.2024 № 47-10/16469/24.

Наявні в матеріалах справи докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту того, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, та суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції». Особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом».

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

На підставі наказу виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 28.12.2022 №81/ОС «Про виконання дисциплінарного стягнення», майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 28.12.2022 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу II «Порядок подання декларації» наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, щорічна деклараціядекларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Відповідно до п. 2-7. Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

На офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 20 жовтня 2023 року повідомлено про «Відновлення декларування: які декларації необхідно подати», а саме: за загальним правилом до 31 січня 2024 року публічні службовці повинні подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди; декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно); декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

Відповідно до ч. 9 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування, які для здійснення службових повноважень на постійній основі перебувають на територіях, на яких ведуться активні бойові дії, перелік яких визначається в установленому законодавством порядку, зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставинприпинення чи скасування воєнного стану, звільнення (припинення повноважень) або визначення дати завершення бойових дій для території активних бойових дій, на якій суб`єкт декларування перебуває.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, отже він не міг здійснювати і не здійснював свої службові повноваження, на нього не поширюється право подання відповідних декларацій протягом 90 календарних днів з дня настання вищеперерахованих обставин, передбачене ч.9 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як і будь-якої іншої звітності, передбачає вчинення суб`єктами декларування певних підготовчих дій: зокрема перевірку строку дії ЕЦП, правильність зазначення прізвища, ім`я та по батькові при його отриманні, наявність доступу до поштових скриньок, збір інформації, що необхідна для заповнення декларації тощо. З цією метою законодавець встановив строк для заповнення та подання декларації до 31 січня 2024 року.

Так, у ОСОБА_1 у період з 12.10.2023 (день набрання чинності Законом України № 3384-ІХ) до 31.01.2024 включно було 117 календарних днів для з`ясування строків подання, внесення до щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за 2022 рік достовірних відомостей, отримання для цього необхідної інформації та копій документів, у тому числі з відкритих джерел, а в подальшому заповнення та перевірки наявності на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції вказаної декларації, однак останній цим не скористався.

Стосовно клопотання захисника Компанієць А.В. щодо можливості закриття справи у зв`язку з закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд звертає увагу, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувала передбачена антикорупційним законодавством перевірка, а саме уповноваженими особами вживалися заходи, спрямовані на виявлення ознак правопорушення, надсилались запити щодо надання інформації та копій документів, на підставі яких за наслідками проведеної перевірки і складено протокол.

При цьому, аналіз чинного законодавства вказує на те, що певну інформацію про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правоохоронному органу тощо). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушення, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи тощо.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначена позиція також висловлена як узагальнюючий висновок у листі Верховного суду від 09.04.2021 № 1089/0/2-21.

Датою виявлення правопорушення суд вважає дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме, 18.12.2024 р., а тому шестимісячний термін з дня виявлення правопорушення закінчується 18.06.2025 р., що свідчить про те, що строк накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має дружину інваліда по зору, матір та сина, за якими здійснює нагляд, та ступінь його вини, суд вважає за необхідне з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 , та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

(Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. К. Іванцова