П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145813 від 20 грудня 2024 року вбачається, що: ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 11 год. 50 хв. 20 грудня 2024 року було виявлено та затримано прикордонним нарядом „Контрольний пост на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 331 прикордонних знаків, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

24.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли письмові заперечення.

Зазначає, що хоче оскаржити дії представників прикордонної служби, стосовно факту правопорушення. Також хоче написати зустрічну скаргу на протизаконні дії прикордонників, якими вони порушили його громадянські, законні та конституційні права. А також за спробу фальсифікувати той факт, що він намагався незаконно перетнути кордон. А саме, примушували підписати протокол (фото першої сторінки-додаю в роздрукованому вигляді), після його відмови, примушували зробити фотографію на фоні поля з двома співробітниками зі зброєю, від чого він теж відмовився.

Разом із тим, у вказаній заяві ОСОБА_1 , зазначає, що він 20.12.2024р., близько 11 години 50 хв. прямував в приміському автобусі з м.Ужгород в сел. Батфа, щоб забрати з ремонту свій транспортний засіб (автомобіль). На мобільному КПП в сел. Шишловці (котрий знаходиться на відстані 2000 метрів від кордону) його затримали співробітники прикордонної служби для з`ясування та підтвердження особи. Із документів він мав при собі військовообліковий документ, водійське посвідчення та документи в додатку "Дія" (закордонний паспорт, картку платника податку, справку ВПО та ін.). Співробітниця прикордонної служби вилучила у ОСОБА_1 , документи, та сказала чекати на її колег. Через 40хв приїхали три представники служби та відвезли ОСОБА_1 в відділення "Паладь Комарівці", де і відбувались протягом 3х годин всі не законні дії, відносно нього. Зазначає, що під моральним тиском співробітників у мене погіршилося самопочуття, а на прохання надати медичну допомогу або хочаб якісь медикаменти, мені відмовили. Після того, як співробітники прикордонної служби зрозуміли, що тримати його надалі не доцільно і те, що їхні не законні методи не працюють, а законних підстав вони не мають, його передали співробітникам поліції для транспортування до Ужгородського ТЦК

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, інформація щодо розгляду справи та оголошення про його виклик у судове засідання розміщені на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam//, згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому відомо що розгляд справи буде відбуватися в Ужгородському міськрайонному суді.

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що правопорушник до суду повторно не з`явилася, сповіщалася про час і місце розгляду справи належним чином, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

У зв`язку із наведеним вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Суддя вважає за необхідне вказати на те, що дата розгляду справи призначалася неодноразово. Так, зокрема після того, як від ОСОБА_1 надійшла заява від 24.02.2025, у якій він вказує, що перебуває на військовій службі та що йому не було надано достатньо часу для залучення представника, розгляд справи відкладався три рази : 05.03.2025, 10.03.2025, 20.03.2025. У жодне із яких ОСОБА_1 не з`явився, інших клопотань та заяв не подавав.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145813 від 20 грудня 2024 року вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що він, вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 11 год. 50 хв. 20 грудня 2024 року було виявлено та затримано прикордонним нарядом „Контрольний пост на відстані 2000 метрів до лінії державного кордону, на напрямку 331 прикордонних знаків, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

На підтвердження зазначених вище обставин до протоколу про адміністративне правопорушення надано протокол про адміністративне затримання, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, копію військово-облікового документу ОСОБА_1 , рапорт інспектора прикордонної служби вищої категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) штаб сержант ОСОБА_2 від «20» грудня 2024 року, схему виникнення обстановки на ділянці віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_1 прикордонного загону 20.12.2024 року.

Разом із тим, ні у протоколах про адміністративне правопорушення та про адміністративне затримання та у рапорті не вказано на конкретні дії вчинені ОСОБА_1 , що свідчили б про наявність у його діях складу інкримінованого йому правопорушення.

Так, вказана особа, згідно матеріалів справи була виявлена та затримана за 3000 м. до ДКУ, яким чином було встановлено, що він прямував саме до кордону та мав на меті незаконного перетнути ДКУ поза межами пропуску, з наявних у матеріалах справами доказах не зрозуміло.

Окрім того, матеріали справи не містять пояснень ОСОБА_1 , натомість письмові пояснення ним було надіслано до суду. Зі змісту його пояснень вбачається, що він пояснив причини через які він перебував у місці де його виявили. Більше того, він зазначив, що їхав в автобусі та на мобільному КПП в с. Шишловці його затримали працівники прикордонної служби. При цьому він зазначає що не мав наміру перетину ДКУ, а прямував до м. Ужгород.

Суд вважає, що жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за яким складено протокол не містять. Відсутні відео-, фото- з місця його затримання. У протоколах та рапорті працівника ДПСУ не зазначено які саме дії, з огляду на відстань та обставини затримання ОСОБА_1 , свідчать про його намір незаконно перетнути ДКУ поза межами пункту пропуску. Доказів на спростування доводів ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 його вбачається, що він категоричне заперечення факт спроби незаконного перетину державного кордону, пояснюючи тим, що перебував у місці де був виявлений прикордонниками у зв`язку із прямуванням в м. Ужгород.

Доказів на спростування вказаної інформації так, само як і доказів на підтвердження спроби незаконного перетину ним ДКУ, наявність умислу в діях такої особи, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене вище, доказів, того, що дії ОСОБА_1 , будь-яким чином були спрямовані на спробу незаконного перетину ДКУ матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 має постійне місце проживання саме в м. Ужгород, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Сам факт перебування особи за 3000 м. до державного кордону не може свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Адже протокол не містить доказів на підтвердження того, що ним вчинялися спроби на незаконний перетин кордону.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч. 1 ст.204-1 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош