ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/405/24 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/196/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охременка А.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Охременка А.В на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року, якою провадження в справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 185 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 18 лютого 2024 року в період часу з 16 год. 40 хв. до 17 год. 40 хв., більш точно часу не встановлено, на 60 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області біля блокпоста №З-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2024 року серії ААД №592616, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за таких обставин «18 лютого 2024 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі Н-15 Запоріжжя Донецьк керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху перебуваючи в алкогольному сп`янінні не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюр розділової смуги та на протитанковий їжак чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого авто отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесні ушкодження не отримав, від ШМД відмовився».

Крім цього згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2024 року серії ВАВ №905879, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП за таких обставин «18.02.2024 о 17 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 не виконував неодноразову законну вимогу припинити правопорушення, штовхав працівників ВСП та поліції, поводив себе зухвало, нахабно, обзивав лайкою, намагався вихопити зброю, перебуваючи при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з рота, порушення мови, координації рухів, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, правопорушення злісна непокора законній вимозі)».

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, в частинні накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Охременко А.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є помилковим.

В обґрунтування своїх доводів вказав, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити чи була ця особа водієм та чи здійснювала керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , перебував на пасажирському сидінні, а автомобілем керував ОСОБА_2 . Зазначені відомості були повідомлення співробітникам поліції, проте останні склали відносно ОСОБА_1 матеріали, які він відмовився підписувати на підставі того, що не керував транспортним засобом. Зазначені доводи підтверджуються відеозаписом події, долученим до справи. Більш того, дана обставина підтверджується і заявою самого ОСОБА_2 до правоохоронного органу.

Крім того, поліцейський, який оформлював матеріали щодо ОСОБА_1 не здійснював зупинку ТС, а прибув на місце вже згодом. Військовослужбовці, також не зупиняли ТЗ, а підійшли вже до зупиненого ТЗ. Отже, твердження співробітника поліції про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ґрунтувалося лише на його припущеннях та заздалегідь сформованій позиції на основі повідомлень військовослужбовців ВСП.

Зауважує, що в даному випадку пропозиція співробітника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною, оскільки останній не керував ТЗ.

Звертає увагу суду, що відеозапис події, складається з дев`яти файлів, які не є безперервними.

Сторона захисту наголошує, що співробітниками поліції та військовослужбовцями ВСП було застосовано фізичну силу та кайданки до ОСОБА_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні.

Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушеннями вимог чинного законодавства, а тому є недійсним.

Просить скасувати постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування клопотання зазначає, що постановою Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 р. йому було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана у встановлений ст. 294 КУпАП строк, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП.

Розглянувши клопотання адвоката Охременка А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року, суддя апеляційного суду виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Охременко А.В. звертався до апеляційної інстанції в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 р., яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 р. повернута апелянту (т. 2, а.с. 228), з підстав не долучення захисником документів передбачених ст. 271 КУпАП.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року.

28 лютого 2025 року, адвокат Охременко А.В. звернувся до апеляційного суду з клопотанням про закриття провадження в справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засідання апеляційного суду, адвокат Охременко А.В. підтримав вищевказане клопотання та доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив їх задовольнити.

Заслухавши думку адвоката Охременка А.В. з приводу заявленого ним клопотання, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене 18 лютого 2024 року, а адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції 30 вересня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Апеляційним судом за результатами розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладалося, постанова в цій частині не змінювалась і не скасовувалася. Відтак, підстави для закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення відсутні.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи в апеляційному суді, присутність його захисника адвоката Охременка А.В., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Охременка А.В., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення лише в частині ст. 130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 180716 від 18 лютого 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 лютого 2024 року, складеним о 12 годині 40 хвилин із зазначенням, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився (а.с. 5);

- актом огляду, в якому зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота,поведінка. Як не відповідає обстановці (а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , (а.с. 8);

- відеозаписом події (а.с. 12).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 проаналізувавши зібрані по справі докази, суддя апеляційного суду вважає безпідставними.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано як працівник поліції, який перебуває на чергуванні на блокпосту наближається до транспортного засобу Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на бордюр розділювальної смуги та на протитанковий їжак. Жодна особа з транспортного засобу не виходить. По наближенню поліцейського на меншу відстань до автомобіля, з водійського сидіння транспортного засобу виходить ОСОБА_1 , а з переднього пасажирського сидіння виходить ОСОБА_2 . Жодних заперечень, що саме він керував транспортним засобом, ОСОБА_1 не висловлює. На запитання поліцейського чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 зазначає, що вживає вже протягом трьох діб ( а.с. 12, диск № 1, файл 1, час запису 01 хв. с.). Зафіксовані відомості щодо керування транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З огляду на вищевказані зафіксовані відеозаписом обставини, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведена версія з приводу керування транспортним засобом іншою особою ОСОБА_2 з`явилася вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, давали суду підстави для критичної оцінки таких доводів сторони захисту.

На переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована виключно на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відеозапис, доданий до протоколу, також відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ( а.с. 12, диск № 1, файл 5 , час запису 01:24 год.), за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На твердження апелянта про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, слід зазначити, що наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності вини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Охременку Артему Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Охременка Артема Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2024 року, якою провадження в справі за ст.ст. 124, 185 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та накладено на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/405/24