Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/144/25
Провадження № 3/553/170/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.02.2025м. Полтава

суддя Ленінського районного суду м. Полтави Крючко Н. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, інші відомості ініціатором складення протоколу не надані, раніше притягненого до адміністративної відповідальності 14 листопада 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАПУкраїни;

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №591825 від 05 січня 2025 року (далі Протокол) 05 січня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював образи нецензурною лайкою, внаслідок чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно: раніше притягнено до адміністративної відповідальності постановою від 14 листопада 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАПУкраїни, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України.

У судове засідання порушник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши Протокол та матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно положень ч. ч. 2 і 3 ст. 3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Факт вчинення інкримінованого підтверджується Протоколом, відповідно до якого 05 січня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлював образи нецензурною лайкою, внаслідок чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно: раніше притягнено до адміністративної відповідальності постановою від 14 листопада 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАПУкраїни.

Судом також досліджено Протокол заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 січня 2025 року (а. с. 2), відповідно до якого 05 січня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, у ході якої, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Суд сприймає як належний та допустимий доказ пояснення потерпілої ОСОБА_2 (а. с. 3), яка зазначила, що в день та час, зазначені в Протоколі, за місцем проживання подружжя: АДРЕСА_2 , її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, бив руками по голові, виганяв з будинку на вулицю. Після сварки потерпіла викликала працівників поліції та просила притягнути чоловіка до відповідальності.

До матеріалів справи ініціатором складення протоколу також додано Форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05 січня 2025 року (а. с. 4), відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень безпеки як низький, при цьому кривдник схильний до сильних та/або постійних ревнощів та/чи контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи, його поведінка вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей, кривдник має алкогольну залежність, раніше вчиняв щодо постраждалої особи психологічне насильство, сім`я постраждалої особи перебуває під соціальним супроводом.

Разом з тим за результатом розгляду справи судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження доданою до матеріалів справи постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2024 року (а. с. 6), відповідно до якого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі. Доказів, які б спростовували наведені в Протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані вірно та в них вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України.

На підставі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, поведінку під час скоєння правопорушення і після цього, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу, яке на переконання суду, буде необхідним та достатнім для його перевиховання, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко