Справа № 944/988/25
Провадження №3/944/874/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про вчинення адміністративного правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

14 лютого 2025 року о 1 9год. 10 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», територія Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України в Республіку Польща, прибула особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 02 липня 2020 року, органом що видав 5610, на установчі дані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час здійснення прикордонного контролю та проведення процедури ідентифікації особи було встановлено, що даний паспортний документ не належить особі, яка його пред`явила. В процесі співбесіди встановлено, що дана особа є громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно витягу з ВД ДМСУ Форма-1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 10 червня 2021 року, виданий Звенигородським відділом Центрально-південного міжрегіонального управління ДМСУ та зізналась, що паспорт громадянина України належить її знайомій.

Даним фактом ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, тобто здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон без відповідних документів, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена не з`явилася. До матеріалів справ долучено письмову заяву ОСОБА_1 , в якій остання просить розгляд спарви проводити без її участі, вину у вчиненому правопорушенні визнає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №328749 від 14.02.2025, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, рапортом начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) ОСОБА_3 від 14.02.2025, рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_4 від 14.02.2025, копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 02 липня 2020 року на ім`я ОСОБА_5 , витягом з ВД ДМСУ Форма-1, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 10 червня 2021 року, виданий Звенигородським відділом Центрально-південного міжрегіонального управління ДМСУ, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 від 14.02.2025, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винної, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька