Провадження № 33/824/1399/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року

ОСОБА_1 , працюючого на посаді директора ТОВ «РУВЕНІР», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 85,00 (вісімдесят п`ять) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він перебуваючи на посаді директора ТОВ «РУВІНЕР» вчинив порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.12 ст. 200 Кодексу та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 № 21, в результаті чого на підставі п.200.14 ст.200 Кодексу ТОВ «Рувінер» зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 5 474 150 грн. за липень 2024, чим порушив вимоги ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У апеляційній скарзіОСОБА_1 вказано, що постанова судді прийнята без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що датою вчинення правопорушення є 05.09.2024 року, тобто останнім днем накладення стягнення в розумінні ст.38 КУпАП є 05.12.2024 року, а тому постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 прийнята з грубим порушенням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування. Крім того, вказав також на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення на підставі акту камеральної перевірки від 05.09.2024 №45240/10-36-04-05/44233332. За таких обставин, просив суд оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник ГУ ДПС у Київській області в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи в режимі відеоконференцзв'язку до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він перебуваючи на посаді директора ТОВ «РУВІНЕР» вчинив порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.200.1, п.200.4, п.200.7, п.200.12 ст. 200 Кодексу та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 № 21, в результаті чого на підставі п.200.14 ст.200 Кодексу ТОВ «Рувінер» зменшено бюджетне відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 5 474 150 грн. за липень 2024, чим порушив вимоги ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Свій висновок суддя обґрунтував наявними у справі доказами.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведений вище висновок судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послався у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Цих вимог закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримано не було.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу. А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які, у разі визнання особи винною, повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Так, диспозиція частини першої статті 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, проте для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Проте, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, який прийнятий судом до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідає даним вимогам закону, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення та конкретні дії останнього, що у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП були допущені ОСОБА_1 як директором ТОВ «РУВІНЕР». Тобто протокол не містить зазначення того, що саме призвело до зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 5 474 150 грн. за липень 2024р. - відсутність у ТОВ «РУВІНЕР» податкового обліку чи порушення керівником ТОВ «РУВІНЕР» ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку. При цьому суд звертає увагу також на те, що протокол не містить посилання на нормативний документ (Закон), яким встановлено порядок ведення податкового обліку та норми якого були порушені ОСОБА_1 . Недотримання ОСОБА_1 порядку заповнення і подання податкової звітності не свідчить про порушенням ним порядку ведення податкового обліку.

Таким чином, викладена у протоколі фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не відповідає об`єктивній стороні правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1ст.163-1 КУпАП, при викладі суті вчиненого адміністративного правопорушення, в протоколі зазначено лише перелік норм податкового законодавства.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів (якщо норма є банкетною), якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та за результатами судового розгляду суддя місцевого суду за змістом оскаржуваної постанови визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

При цьому, висновок про вчинення правопорушення суддя місцевого суду формально обґрунтував матеріалами справи навіть не зазначивши якими саме.

Відтак, суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Враховуючи ці та інші обставини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2025року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька