ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/348/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надані Управлінням Патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №965670, 14.10.2024 о 07 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Григоренка, 16 в м. Києві, виїжджаючи з парковки, не надала перевагу у русі та допустила зіткнення із транспортним засобом BMW 5201, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, тобто порушила п. 2.3 «б», п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїла правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність у порушенні правил дорожнього руху, які би знаходилися в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди за вищевикладених обставин не визнала. Зазначила, що в діях водія автомобіля марки BMW 5201, д.н.з. НОМЕР_2 вбачається недотримання вимог Правил дорожнього руху. Підтримала письмові пояснення, що долучені до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Віданова О.В. в судовому засіданні вказала, що водій ОСОБА_1 , виїжджаючи на головну дорогу переконалася в безпечності маневру, закінчивши маневр, рухалася по головній дорозі близько 12 метрів від виїзду, і лише потім відчула удар в задню частину транспортного засобу, яким вона керувала. Наполягала на тому, що саме водій ОСОБА_2 не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, при виникненні перешкоди, не зменшив швидкість аж до повної зупинки та здійснив зіткнення з Nissan Juke, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення було складено працівниками поліції виключно на поясненнях водія ОСОБА_2 . На прохання ОСОБА_1 скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці події, працівник поліції відповів відмовою. За таких умов, інспектор поліції під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди всебічно, повно і об`єктивно не встановив обставин, які пов`язані із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та невірно встановив особу, з вини якої сталося ДТП.

На переконання захисника в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Водій ОСОБА_2 та його представник Шевченко А.В. в судовому засіданні підтримали свої письмові пояснення, долучені до матеріалів справи. Водій ОСОБА_2 вказав, що рухався в м. Києві по вул. Григоренка зі швидкістю близько 60 км/год. Із парковки на головну дорогу виїхав транспортний засіб «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , не надавши йому переваги у русі. Зазначив, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з даною ДТП. При цьому він вживав заходів, щодо зменшення швидкості, проте уникнути ДТП не вдалося.

Представник ОСОБА_2 адвокат Шевченко А.В. вказав, що твердження захисника Парпалій Т.М. про певний рух по головній дорозі до моменту удару спростовуються матеріалами справи, та характером пошкоджень на обох автомобілях. В момент зіткнення автомобілів водій ОСОБА_1 ще не завершила маневр виїзду з парковки. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу.

Представник ОСОБА_1 адвокат Віданова О.В. 20.11.2024 в судовому засіданні заявила клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2024 було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої поставлені наступні питання: як мали діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці, виходячи з технічних вимог ПДР України, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху; чи спроможні з технічної точки зору, пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про обставини та механізм ДТП; чи відповідали дії водія автомобіля «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 вимогам ПДР України; чи відповідали дії водія автомобіля «BMW 5201», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 вимогам ПДР України; дії якого із водіїв, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 "б" ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Кайсіним Г.В. 25.02.2025 складено висновок № СЕ-19-25/3911-ІТ.

За висновками експерта у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Nissan Juke (номерний знак) НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинна була діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля BMW 520і (номерний знак) НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху. Варіант розвитку дорожньо-транспортної ситуації відповідно до показань водія автомобіля Nissan Juke (номерний знак) НОМЕР_1 ОСОБА_1 в частині механізму зближення транспортних засобів є технічно неспроможним. Варіант розвитку дорожньо-транспортної ситуації відповідно до показань водія автомобіля BMW 520i (номерний знак) НОМЕР_2 ОСОБА_2 в частині механізму зближення транспортних засобів є технічно спроможним. Вирішити запитання щодо наявності (відсутності) у діях водія автомобіля СЕ-19-25/3911-IT Nissan Juke (номерний знак) НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху, не видається можливим. У діях водія автомобіля BMW 520i (номерний знак) НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху. Вирішити запитання щодо наявності (відсутності) у діях водія автомобіля Nissan Juke (номерний знак) НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, не видається можливим. Вирішити запитання щодо наявності (відсутності) у діях водія автомобіля BMW 520і (номерний знак) НОМЕР_2 ОСОБА_2 невідповідностей технічним вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди, не видається можливим.

Згідно дослідницької частини висновку, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan прилеглою територією парковки, виїхала у ліву смугу руху просп. П. Григоренка, м. Києва, на зупиняючись перед перетином з нею. Після виїзду на головну дорогу сталося зіткнення з автомобілем BMW під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався справа від автомобіля Nissan по просп. П. Григоренка в лівій смузі.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan, перед виїздом на дорогу з прилеглої території парковки, повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для руху ТЗ та перед проїзною частиною дати дорогу цьому транспортному засобу, який рухається справа по головній дорозі, наближаючись до керованого нею автомобіля.

Тобто в цій ситуації водій автомобіля Nissan ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до технічних вимог п.10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху, де зазначено:

«10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

«10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху:

«дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість».

Водій ОСОБА_1 , виїжджаючи з прилеглої території парковки, повинна була обирати таку швидкість руху ТЗ та завчасно мати можливість застосувати безпечні прийоми керування автомобіля NISSAN, щоб дати дорогу транспортним засобам, які рухаються головною дорогою.

Тобто перед виїздом з парковки водій автомобіля NISSAN ОСОБА_1 не переконалася в тому, що це буде безпечно та не дала дорогу автомобілю BMW, який мав перевагу в русі. Внаслідок здійсненого нею маневру відбулося зіткнення автомобіля NISSAN з автомобілем BMW.

Автомобіль NISSAN, виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу і таким чином наближаючись в напрямку смуги автомобіля BMW, створював останньому небезпеку для руху.

З моменту виникнення небезпеки для руху, яку водій автомобіля BMW ОСОБА_2 об`єктивно спроможний був виявити, а саме:

1) з моменту видимості автомобіля NISSAN, який рухається в його напрямку - за умови обмеженості видимості (нерухомими об`єктами та ін.) водію автомобіля ВМW або

2) на відстані гальмівного шляху автомобіля NISSAN від ближньої до нього межі проїзної частини (при виїзді з парковки на головну дорогу) в напрямку смуги руху автомобіля BMW за умови необмеженої видимості, повинен був для запобігання зіткненню вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Також у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW на ділянці, де максимально дозволена швидкість в населеному пункті становить 50 км/год, повинен був не перевищувати вказану швидкість руху на даній ділянці проїзної частини, а з моменту виникнення небезпеки для руху, йому необхідно було негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Оскільки фактична швидкість руху керованого водієм ОСОБА_2 автомобіля BMW складала 60 км/год (відповідно до варіанту розвитку дорожньо-транспортної ситуації згідно його показань) та перевищувала дозволену на даній ділянці дороги 50/км/год в населеному пункті, то в його діях вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.4 ПДР.

Даючи оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, зокрема, й висновкам судового експерта, що перед виїздом з парковки водій автомобіля NISSAN ОСОБА_1 не переконалася в тому, що це буде безпечно та не дала дорогу автомобілю BMW, який мав перевагу в русі, приходжу до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень вимог п.п. 2.3 "б", 10.1 ПДР України водієм ОСОБА_1 , оскільки внаслідок здійсненого нею маневру відбулося зіткнення автомобіля NISSAN з автомобілем BMW.

Відтак, в діях ОСОБА_1 вбачається винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №965670 від 14.10.2024, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП та висновком судового експерта від 25.02.2025 №СЕ-19-25/3911-ІТ.

Таким чином, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 доведена в повному обсязі та її дії кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що адміністративне правопорушення вчинено 14.10.2024 вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки з моменту вчинення правопорушення та на дату розгляду даної справи судом, сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП.

Щодо вимог ОСОБА_2 про відшкодування за рахунок ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, суддя приходить до наступного.

Розгляд питань про стягнення витрат виходить за межі повноважень суду у справах про адміністративні правопорушення, визначених законодавством України про адміністративні правопорушення, оскільки чинний КУпАП не містить визначення поняття «судові витрати» при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, порядок їх підрахунку, доведення, розподілу. При цьому, адвокат у своїх пояснення не послалася ні на одну норму КУпАП, яка регулювала б відповідні процесуальні питання.

Положення ст.ст. 268, 275 КУпАП не передбачають відшкодування витрат на правову допомогу особі, яка приймає участь у справі, а норми КПК України не підлягають застосуванню при розгляді вказаної категорії справи, з огляду на завдання та призначення цих нормативних правових актів.

Зважаючи на відсутність норми КУпАП, яка регулює порядок відшкодування витрат на правову допомогу, а також враховуючи те, що зазначені два кодифіковані акти: КУпАП та КПК України мають різну спрямованість, покликані на самостійне, жодним чином не споріднене та не пов`язане один з одним правове регулювання, а тому стосуються зовсім відмінних правових процедур, суддя приходить до висновку, що правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 немає, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Витрати по проведенню експертизи віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 21.03.2025.

Суддя Ю.С.Мицик