Справа №461/2002/25
Провадження №3/461/850/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Панасюк А.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 13.10.2022, виданий 4628

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України -

в с т а н о в и в :

23.01.2025, близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_1 поверталася з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Рава-Руська-Гребенне" митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці, в якості водія автомобіля марки «OPEL» модель «VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час проведення митного огляду транспортного засобу було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: сир ТМ «MLEKOVITA» з маркуванням «SER CHEDDAR» 22 упаковки, загальною вагою 43 кг, термін придатності 05.05.2025; сир ТМ «MLEKOVITA» з маркуванням «SER FAVITA» 10 упаковок по 1,62 кг (6 шт. х 270 г), загальною вагою 16,2 кг, термін придатності 29.06.2025; сир ТМ «KURPIANKA» з маркуванням «SER SER MINI GOUDA» 16 упаковок по 1 кг, загальною вагою 16 кг, термін придатності 09.04.2025; сирна намазка ТМ «LACTIMA» в асортименті 172 упаковки по 140 г, загальною вагою 24,08 кг, термін придатності 25.04.2025; сир плавлений ТМ «LACTIMA» в асортименті 293 упаковки по 130 г, загальною вагою 38,09 кг, термін придатності 01.06.2025; сир плавлений ТМ «MLEKPOL» в асортименті - 106 упаковок по 150 грам, загальною вагою 15,90 кг, термін придатності 07.04.2025; сир плавлений ТМ «MLEKPOL» в асортименті - 52 упаковок по 150 грам, загальною вагою 7,80 кг, термін придатності 02.04.2025. Вказаний товар переміщувався через митний кордон України з приховуванням від митного контролю а саме: під декоративною обшивкою частин салону транспортного засобу, доступ до яких став можливим шляхом демонтажу пластикових елементів салону, а також під декоративною обшивкою частин передніх дверей і панелі управління вказаного транспортного засобу. Конструктивних змін до транспортного засобу не вносилось.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто із використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинення правопорушення визнала, просила не накладати відносно неї суворого адміністративного стягнення. ОСОБА_1 повідомила, що вона не працює, не отримує доходу та на її утриманні перебуває чотирьохрічна донька. Окрім того, ОСОБА_1 просила суд долучити до матеріалів справи та врахувати при визначенні розміру штрафу рахунок фактуру від 23.01.2025, згідно якої вартість вилученого товару становить 1882,90 польських злотих.

Представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в її діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, просив визнати її винною та визначити міру стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Згідно зі ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0083/UA209000/2025 від 23.01.2025; даними, що містяться у акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.01.2025; фотокопіями; даними, що містяться в описі предметів від 23.01.2025.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки остання намагалася перемістити через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, а саме із використанням засобів або способів, що утруднюють їх виявлення.

Санкція ч.1 ст. 483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу порушника, у якої на утриманні перебуває малолітня дитина, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, враховуючи те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, суд вважає за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил без конфіскації даних товарів.

Приписами ст. 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.4 та ч.5 ст. 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами ч.1 та ч.2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно рахунку фактури, наданого ОСОБА_1 у розпорядження суду, вартість вилучених предметів становить 1882,90 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 23.01.2025 становить 19532,83 грн.

Відтак, суд визначаючи вартість товарів, приймає до уваги вказаний вище доказ.

Згідно з ч.3 ст. 541 МК України витрати митного органу, пов`язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 483,519, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 9766 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 42 коп., без конфіскації даного товару.

Товар, що був предметом адміністративного правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0083/UA209000/2025 від 23.01.2025 - повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 34 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Зубачик Н.Б.