Справа №939/32/24 Головуючий у І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 33/824/73/2025 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 03 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Ковальська», який проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 31 грудня 2023 року о 13 годині 30 хвилини, на вулиці Заводська, 47-Б в смт. Немішаєве Бучанського району Київської області керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суддею не надано належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить скорочення та абревіатури, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений «зі слів свідків» без їх допиту в судовому засіданні, складений поліцейськими акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду, не надавався останньому для ознайомлення та підпису, направлення на огляд до медичного закладу не відповідає дійсності, оскільки водій до медичного закладу не направлявся і у ньому не зазначено яким спеціальним технічним засобом пропонувалося пройти огляд на місці зупинки, докази відсторонення ОСОБА_1 від керування матеріали справи не містять, з відеозапису події не вбачається, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння.

Вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду апеляційної інстанції подане клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на військовій службі, яке підтримане особою, яка притягується до адміністративної відповідальності шляхом подання відповідної письмової заяви від 03.06.2024 року.

Вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки зупинення провадження по справі у зв`язку з перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на військовій службі, не передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник в судове засідання на 14.02.2025 року не з'явились. Захисником долучене до матеріалів справи копію сповіщення сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_1 30.07.2024 року зник безвісти під час ведення бойових дій в с. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає алгоритму дій у разі отримання інформації про зникнення безвісти особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, суддя обґрунтував сукупністю доказів , що містяться у матеріалах справи.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну юридичну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги правильності висновку судді не спростовують.

Згідно з вимогами ч.2 ст.266 КУпАП огляду поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних підлягають лише водії.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та згідно з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, працівники поліції прибули на виклик свідка ОСОБА_2 , який зазначав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS» ледь не збив його з дитиною та підійшовши до водія виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому викликав працівників поліції. Також з відеозапису вбачається, що після прибуття працівників поліції ОСОБА_1 вказував, що останній дійсно рухався транспортним засобом і мав конфлікт з ОСОБА_2 . Від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Посилання апеляційної скарги на те, що працівниками поліції не проводились дії для встановлення ознак алкогольного сп`яніння, є неспроможними, оскільки із долученого до матеріалів справи відеозапису події вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, які ним не заперечувались з зв`язку з тим, що він вживав спиртні напої.

Також відеозаписом події підтверджується факт визнання керування транспортним засобом ОСОБА_1 до приїзду працівників поліції на виклик свідка ОСОБА_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з дотриманням вимог ст.256 КуПАП, а наявність у ньому скорочень (замість транспортним засобом - т/з, замість алкогольного сп`яніння - а/с) , не ставить під сумнів суть викладеного у ньому адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про процесуальні порушення при оформленні акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу не свідчать про те, що вони носять суттєвий характер і складені з істотним порушенням прав та свобод людини.

З огляду на наведене, твердження апеляційної скарги не спростовують правильність висновків судді про доведеність належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 03 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль