ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/52/25 Справа № 933/457/24 Суддя у 1-й інстанції - Попович І. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м.Кривий Ріг

03.03.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кириченка О.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 27.09.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю представника потерпілого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Кириченком О.О., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суд безпідставно прийняв до уваги сумнівні докази винуватості ОСОБА_1 , які сторона захисту вважала недопустимими доказами;

- зазначає, що автомобіль ОСОБА_1 , який перешкоджав автомобілю «швидкої медичної допомоги», відігнав у бік хтось інший, оскільки ОСОБА_1 перебував у шоковому стані через травмування робітника, який впав з даху;

- вказує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, в стані алкогольного сп`яніння, жодних ДТП не вчиняв, місця ДТП не покидав, а тому складені щодо нього протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, є незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, тому є неналежними та недопустимими доказами;

- вважає, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції було порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015р., та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р., до показань свідків слід ставитись критично;

- вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд мав би дотриматись загальних засад кримінального провадження, оскільки накладене стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, та перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України;

- вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні обов`язковому порядку мав би приймати участь прокурор, та оскаржувана постанова підлягає скасуванню відповідно до вимог ч. 2 ст. 412 КПК України;

- зазначає, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції відповідно до вимог ст. 35 «Про національну поліцію», права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому не були роз`яснені;

- вважає, що працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним;

- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП,обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, щодо якої висунуто обвинувачення;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Про дату час та місце судового розгляду особа. яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисник повідомлені належним чином до судового засідання не прибули, у поданій апеляційній скарзі прохали її розгляд проводити за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, думку представника потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 29.06.2024р., о 15:15год. керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у с. Шостаківка, Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, та, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Пежо-боксер», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічну пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того 29.06.2024р., о 15:15год., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Шостаківка, Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, скоїв зіткнення з автомобілем "Пежо боксер", д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статті 122-4 КУпАП.

Крім того 29.06.2024р., о 15:15 год, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Шостаківка, Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота) та від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції у судовому засіданні був допитаний ОСОБА_1 , який свою винуватість у вчиненому заперечив, та показав, що зранку 29.06.2024р. він із сусідом поїхав допомагати перекривати дах ОСОБА_4 по вул. Степовій с. Шостаківка. ОСОБА_5 був на даху, йому там стало погано і він впав. Виникла суматоха, та він особисто не знає, хто і куди від`їжджав. Особисто йому теж стало зле через вигляд крові. ОСОБА_5 відвезли до лікарні на «Швидкій», ОСОБА_6 з ним поїхав, а він особисто стояв. Потім приїхав ОСОБА_6 та відвіз його додому. Пізніше приїхали поліцейські приїхали та забрали його з дому, оформили протоколи за керування автомобілем. Його автомобіль заважав, коли медики виходили з ношами. Він особисто не знає, хто відганяв його автомобіль.

Суд першої інстанції не прийняв показання ОСОБА_1 щодо невизнання своєї винуватості, та в обґрунтування своїх висновків про доведеність його винуватості поклав наступні докази:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 676818 від 29.06.2024р., яким підтверджується, що 29.06.2024р., о 15:15год., водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Шостаківка Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Пежо боксер» НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

(а.с. 16)

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 676810 від 29.06.2024 року, містить відомості про те, що 29.06.2024р. о 15:15 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Шостаківка, Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, скоїв зіткнення з автомобілем "Пежо боксер", д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статті 122-4 КУпАП.

(а.с. 33)

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 676819 від 29.06.2024 року містить відомості про те, що 29 червня 2024 року о 15:15 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Шостаківка, Краматорського району Донецької області, вул. Степова, 68, з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота) та від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

(а.с. 4)

Також суд першої інстанції дослідив відеозапис, яким підтверджується, що на файлі "CAM-013__0141" зафіксовано, як (о 18:02) біля двору стоять люди, автомобілі. Поліцейський пропонує чоловікові - водієві «Швидкої допомоги» розповісти що сталося. Чоловік показує, що службовий автомобіль Швидкої стояв там, а автомобіль (вказує на ОСОБА_1 , який стоїть поруч з поліцейським) біля двору (при цьому уточнює - зелений Жигуль). В цей час ОСОБА_1 , на якого вказував водій швидкої, заперечує факт свого перебування за кермом того автомобіля, зазначає, що за кермом був ОСОБА_7 . Водій швидкої зазначає, що коли вони виносили хворого, цей чоловік знову показує на ОСОБА_1 , почав від`їжджати. ОСОБА_1 заперечує, але жінка у медичній формі підтверджує, що за кермом був саме він. ОСОБА_8 голос за кадром також підтверджує, що за кермом був саме цей чоловік і що в нього забирали ключі від автомобіля, коли він вчинив ДТП.

Поліцейський прохає назватися ОСОБА_1 , на якого вказували присутні, проте ОСОБА_1 заперечує факт керування. Поліцейський зазначає, що від ОСОБА_1 чути запах спиртного та пропонує пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора, ОСОБА_1 відмовляється і при цьому повторює, що він не їхав. Поліцейський пропонує пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовляється, повторюючи, що не керував. Поліцейський роз`яснює, що у такому разі буде складено адміністративний протокол за порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП. Запитують: спиртні напої вживав до ДТП чи після? ОСОБА_1 знову заперечує керування. Поліцейський запитує у працівників Швидкої з цього приводу. Обидва фельдшери стверджують, що запах алкоголю було чути. Потім проходять до санітарного автомобіля оглянути пошкодження, говорять про те, що видно сліди зеленої фарби. Один з фельдшерів зазначила, що чоловік нажав на газ і врізався в ворота, вийшов господар і почав сваритися та намагався забрати ключі, але чоловік різко здав назад і зіткнувся з санітарним автомобілем. Після чого водій «Швидкої» забрав у нього ключі. Це сталося о 15:15 год., бо о 15:20 год. виїхали на госпіталізацію. Поліцейські йдуть до свого службового автомобіля, а ОСОБА_1 у цей час втікає від поліцейських. Поліцейський почав переслідувати його, але не наздогнав. ОСОБА_1 ховається біля розташування собаки, а поліцейський не наважується підійти ближче. Просить вийти ОСОБА_1 для складання протоколу, але той відмовляється як і від надання пояснень та підпису протоколів за ст. 124 та 130. Поліцейський повертається та у розмові з іншим поліцейським зазначають про те, що треба складати за ст.124, 130, 122-4 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала суду першої інстанції, що в день події вона була на зміні, разом з водієм ОСОБА_10 та другим фельдшером ОСОБА_11 о 14:00год. прибули на місце події за викликом, де знаходилися постраждалий, господарі приватного будинку і ОСОБА_1 . Постраждалого було вирішено госпіталізувати, поклали його ноші для перенесення до автомобіля, який знаходився біля приватного сектору на узбіччі. Почули, як машина завелася. ОСОБА_1 сидів за кермом власного автомобіля, який знаходився біля двору та почав від`їжджати. Наш водій намагався забрати в нього ключі, але він не віддавав та здійснив зіткнення. Потім господар вийшов забрав все ж таки у ОСОБА_1 нього ключі і він почав бігати, ховатися. Вони перенесли хворого та, не дочекавшись поліції, повезли його до лікарні, зважаючи на тяжкий стан хворого. По дорозі на госпіталізацію вони зателефонували своєму диспетчеру, до поліції, повідомивши про цей факт. Перед цим вони сфотографували місце, де знаходилася машина під час зіткнення та пошкодження їхнього авто. Коли поверталися назад, їх біля приватного сектору вже чекала поліція і цей чоловік, який бігав, ховався, намагалися його спіймати. При наданні допомоги постраждалому вони тісно перебували з цим чоловіком поруч, сказати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння не може, але запах свіже випитого спиртного було чути. Стверджувати не може про перебування у стані сп`яніння, бо це можна встановити тільки шляхом дослідження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду першої інстанції , що 29.06.2024р. надійшов виклик про падіння з висоти с. Шостаківка та він у складі бригади виїхали до місця події, прибувши за викладом автомобіль «швидкої допомоги» поставив на узбіччі. Біля будинку стояли зелені «Жигулі». Свій автомобіль він зупинив так, щоб водій міг виїхати. Фельдшери пішли туди, а він почав готувати машину: витягувати ноші, каталку. Потім пішов до медиків, вони сказали, що треба принести сумку, допомагав їм. Поклали постраждалого на щит, почали нести, почули як завелася машина, яка зіткнулася з машиною «швидкої допомоги». Почули удар, у водія почали забирати ключі запалювання. Закрили машину та поїхали, бо чекати неможна було, постраждалий був у поганому стані. Вже з машини повідомили про ДТП диспетчера та поліцію.

Суд першої інстанції також дослідив письмові пояснення вказаних вище свідків, які є аналогічними показанням у судовому засіданні, тобто є послідовними та незмінними.

Суд першої інстанції після дослідження та оцінки сукупності доказів дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю досліджених та оцінених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила саме його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами відеозапису, долученому до справи відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується показаннями безпосередніх свідків події працівниками бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які були безпосередніми свідками події, та їх показання не викликають сумніву у своїй достовірності та належності, узгоджуються із всією сукупністю доказів у справі.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суд безпідставно прийняв до уваги сумнівні докази винуватості ОСОБА_1 , які сторона захисту вважала недопустимими доказами, є неспроможними, оскільки відсутні обґрунтовані підстави вважати показання свідків події такими, що спрямовані на безпідставне притягнення до відповідальності ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що автомобіль ОСОБА_1 , який перешкоджав автомобілю «швидкої медичної допомоги», відігнав у бік хтось інший, оскільки ОСОБА_1 перебував у шоковому стані через травмування робітника, який впав з даху суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони суперечать всій сукупності доказів у справі, зокрема показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які, як у письмових доказах, так і у судовому засіданні вказали, що під час події ключі від замка запалювання автомобіля вилучались саме у ОСОБА_1 мешканцем домоволодіння, поряд з яким був розташований його автомобіль в той час, як він намагався поїхати та здійснив ДТП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, жодних ДТП не вчиняв, місця ДТП не покидав, а тому складені щодо нього протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, є незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, тому є неналежними та недопустимими доказами, є також безпідставними з урахуванням наведеного вище.

Доводи апеляційної скарги, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції було порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015р., та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р., до показань свідків слід ставитись критично, є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції порушення вимог наведених вище інструкції не встановлено. Вимога огляду на стан сп`яніння висловлена ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, та факт відмови від огляду на стан сп`яніння зафіксований у встановленому порядку, та підтверджений показаннями безпосередніх свідків.

Доводи апеляційної скарги захисника, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд мав би дотримуватись загальних засад кримінального провадження, оскільки накладене стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу значно перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, та перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 53 КК України, також не мають під собою підґрунтя, оскільки наведений вище порядок судового провадження не передбачений чинним законодавством про адміністративне правопорушення, та у даному випадку аналогія закону не застосовується.

Доводи апеляційної скарги захисника, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні обов`язковому порядку мав би приймати участь прокурор, та оскаржувана постанова підлягає скасуванню відповідно до вимог ч. 2 ст. 412 КПК України також не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 250 КУпАП участь прокурора є обов`язковою у розгляді справи судом при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу. При цьому прокурор позбавлений права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у інших провадженнях, крім наведених вище, що на думку суду апеляційної інстанції слід вважати певною прогалиною законодавства, яка впливає на доцільність участі прокурора у інших провадженнях, наприклад за ст. 130 КУпАП, як наголошує сторона захисту.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не зупиняли працівники поліції відповідно до вимог ст. 35 «Про національну поліцію», права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому не були роз`яснені, також є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 втік від працівників поліції, а відсутність факту зупинки транспортного засобу не є складом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що працівниками поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним, також не є слушними, оскільки судом апеляційної інстанції порушень ст. 266 КУпАП не було встановлено, ОСОБА_1 було висловлено вимогу на проведення огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, від яких ОСОБА_1 відмовився та з місця події втік.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП,обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, щодо якої висунуто обвинувачення, оскільки винуватість ОСОБА_3 у вчинених адміністративних правопорушеннях ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, сумніви у їх достовірності та достатності для прийняття рішення відсутні.

З урахуванням наведеного доводи про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Кириченка Олега Олексійовича на постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 27.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Донецької області від 27.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя