Провадження №: 3/336/2130/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департамента адміністративних послуг про притягнення до відповідальності неповнолітнього:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, студентки Запорізького академічного ліцею №23, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.197 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації місця проживання, чим порушила п.1 ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.197 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 окрім протоколу про адміністративне правопорушення суду надано не засвідчену копію ID-паспорту громадянки України на ім`я останньої та її пояснення.

Як передбачено ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України. Згідно положень ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст.ст.7, 9 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оцінивши в сукупності докази у справі, вивчивши її матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КпАП адміністративна відповідальність настає за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Будь-яке правопорушення для того, щоб називатись таким, повинно містити ряд ознак: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП, полягає у проживанні громадянина без реєстрації місця проживання, але не у нездійсненні або несвоєчасному здійсненні реєстрації місця проживання, на відміну від об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 212-1 КУпАП (несвоєчасна реєстрація без поважних причин батьками народження дитини в державних органах реєстрації актів цивільного стану).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.

Тобто, ст.197 КУпАП передбачає відповідальність для фізичних осудних осіб, які досягли 16-річного віку, за проживання без реєстрації місця проживання.

Дитина, місце проживання якої вчасно не зареєстровано, звісно ж, не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.197 КУпАП, оскільки не досягла 16-річного віку, з якого наступає адміністративна відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується відповідальність за те, що вона починаючи з 03.04.2008, тобто фактично будучи новонародженою дитиною не звернулася до органу реєстрації фізичних осіб з питанням про реєстрацію свого місця проживання.

ОСОБА_1 досягла 16-річчя лише 03.04.2024, а тому саме з цього періоду вона набула суб`єктності за адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.197 КУпАП, а не з 03.04.2008 як зазначено в протоколі.

Суд звертає увагу на те, що за несвоєчасну без поважної причини реєстрацію батьками народження дитини в державних органах реєстрації актів цивільного стану передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 212-1 КУпАП.

Правопорушення, не є триваючим, не тягне за собою тривалої, довгострокової або безперервної дії, є вчинене у момент коли остання повинна була звернутись до державних органів реєстрації місця проживання, а саме на наступний день після 16-ти річчя (04.04.2024), в той час як протоколу відношенні останньої було складено лише 13.03.2025.

З огляду на вказане, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 ч.2 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.197 КУпАП слід закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення тримісячного строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, відповідно до п.7 ст.247КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 197, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова