Справа № 159/1515/25
Провадження № 3/159/811/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., з участю захисника Овсієнко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, паспорт НОМЕР_1 виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 інкриміновано те, що вона 27.02.2025 о 10год.45хв, в АДРЕСА_2 , надала манікюрні послуги на суму 400грн (зі слів клієнта) з метою отримання прибутку без державної реєстрації, як суб`єкта господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 . Своїми діями порушила вимоги ст..58 Господасрького кодексу та ст.50 Цивільного кодексу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою провину не визнає, пояснила, що в січні 2025 року припинила свою підприємницьку діяльність, оскільки планує виїхати за кордон. 27.02.2025 прийшла на своє колишнє робоче місце, щоб забрати обладнання та на прохання своєї подруги ОСОБА_2 безоплатно зробила манікюр.

Захисник Овсієнко О.В. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надання послуг з метою отримання прибутку. Оскільки не зафіксовано передачу грошей за здійснення послуг, не залучено осіб , яким було надано будь-яку послугу. Також, необхідною умовою надання господарської діяльності є її систематичність, разове вчинення не утворює склад адмінправопорушення. Також, звертає увагу на те, що ст.164 КУпАП є банкетною, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинне бути посилання на конкретний нормативний акт, яким встановлюється відповідна провина, та якого не дотрималась особа.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Овсієнко О.В., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також нормативного акту, який регулює ті обставини про які наведено у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 .. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 квітня 2003 року роз`яснено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт,наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 000008/17/03-20-24-07 від 27.02.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те , що надаючи послуги у сфері краси отримала прибуток без державної реєстрації, як суб`єкта господарської діяльності. До протоколу додаються зібрані матеріали.

До зазначених матеріалів додано акт фактичної перевірки №5598/03-20-24-07/ НОМЕР_3 від 27.02.2025 де засвідчено, що 27.02.2025 об 10год.45хв, здійснено фактичну перевірку здійснення діяльності з надання послуг майстра манікюру за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення перевірки ОСОБА_1 надавала послуги майстра манікюру громадянці з метою отримання прибутку без державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, чим порушено вимоги ст. 58 ГК України та ст..50 ЦК України. Зі слів ОСОБА_1 за дану послугу вона отримує дохід у сумі 400 грн. Діяльність здійснюється в орендованому приміщенні, яке належить ОСОБА_4 ..

Додано копію наказу №653-п від 24.02.2025 про проведення фактичної перевірки. Направлення на перевірку від 24.02.2025 №903, №904.

Додано пояснення ОСОБА_1 від 27.02.2024 де вона пояснила «у зв`язку з від`їздом».

Додано копії фотознімків , де ОСОБА_5 зображене з двома жінками, одній із них робить манікюр.

Додано лист інформацію згідно даних ІКС «Податковий блок» станом на 27.02.2025 ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність ФОП за її рішенням 29.01.2025.

Додано лист-запит управлінню податкових сервісів, про те, чи перебуває на податковому обліку як суб`єкт господарювання ОСОБА_1 в період 27.02.2025.

Допитані судом свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , показали, що це вони ж зображені на світлині. Зокрема ОСОБА_3 вказала, що вона працює в даному офісі майстром з нарощення вій. 27.02.2025 ОСОБА_5 прийшла на офіс, щоб забрати свої речі, оскільки припинила свою підприємницьку діяльність та планує виїхати з дочкою за кордон. Свідок ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_5 є її доброю подругою і на її прохання ОСОБА_5 зробила їй безкоштовно манікюр, оплату за це вона не брала.

Матеріали провадження не містять доказів, що ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_2 або іншої особи 400 грн., як плату за надану послугу.

Таким чином, суд вважає, що дослідженими письмовими доказами не встановлено осіб котрим ОСОБА_5 надавала послуги манікюру та отримала від них прибуток, а також відсутні докази систематичності зайняття нею підприємницької діяльності.

Інших об`єктивних доказів, що ОСОБА_5 здійснювала господарську діяльність з метою систематичного отримання прибутку судом не встановлено.

Таким чином суд дійшов висновку про недоведеність об`єктивної сторони складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Інші долучені стороною захисту докази, суд до уваги не бере, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини.

Отже, виходячи з аналізу досліджених матеріалів справи, в діях ОСОБА_5 не вбачається вина у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, будь-які інші фактичні дані та докази вчинення ним правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відтак, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в суді.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до частини другої пункту 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

За відсутності належних та допустимих доказів вини особи, доходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. Г. Шишилін