Справа № 946/980/25 Провадження № 3/946/466/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Брагар Д.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ізмаїл Одеської області, члена військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ізмаїльського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 303/2025 від 28.01.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» (далі - КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня»), будучи включеною відповідно до наказу № 67 від 20.03.2024 до складу військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), являючись суб`єктом декларування відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року N? 1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 26.11.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що була включена до наказу 20.03.2024 року, але приступила до роботи лише 09 квітні 2024 року та не своєчасно подала декларацію, оскільки не знала про необхідність її подачі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим, просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та прокурора, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

З`ясовуючи ці обставини, суд виходить з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно - правових актів. Норма ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього адміністративного правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного законодавства, а саме статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в якій передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Одним з основоположних принципів діяльності щодо запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки такі правопорушення несуть негативні наслідки, що можуть сприяти підриву авторитету державних органів влади та зашкодити суспільним інтересам, тому таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» № 67 від 20.03.2024 «Про внесення змін до наказу від 15.12.2023 № 284 «Про створення комісії медичного огляду осіб, яка організовується територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» до складу військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 було включено лікаря-невропатолога КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства оборони України N?402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» визначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; (2 ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров?я комунальної або державної форми власності.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Відповідно до пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктами на яких поширюється дія цього закону є голови та члени медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Таким чином, відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на члена позаштатних постійно діючих військово-лікарської комісії, і вона є суб?єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов?язаного з корупцією, і зобов?язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України N? 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов?язок подання декларацій суб?єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та доповнено перелік суб?єктів декларування, визначених п. 2 ч. 1 ст.З Закону підпунктом «ґ», а саме голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісій, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до питання 45-1 «Суб?єктність членів ВЛК, МСЕК, ЛЛК, ЛКК?» Роз?яснення Національного агентства з питань запобігання корупції N?4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що суб?єктами, на яких поширюється дія Закону, є: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

Питанням N?11-1 «Які декларації необхідно подати членам ВЛК, МСЕК, ЛЛК, ЛКК?» Роз?яснення Національного агентства з питань запобігання корупції N?4 від 13.11.2023 встановлено, що особам, які до набрання чинності

Законом N? 3384-IХ вже перебували і продовжують перебувати у складі відповідних комісій (пп. «г» п. 1, пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону), слід подати лише щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2023 рік до 31.03.2024 включно.

Крім того, у питанні N? 1 «Які типи декларацій існують, коли їх слід подавати і який звітний період вони охоплюють?», визначеному у Роз?ясненнях Національного агентства з питань запобігання корупції N? 4 від 13.11.2023 (зі змінами) «Роз?яснення щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що у разі призначення особи у період з 01 січня до 31 березня включно особа має обов?язок подати першу щорічну декларацію за попередній рік до 1 квітня.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 була зобов?язана подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, яка повинна бути обізнаною щодо обов?язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини першої статті 45 Закону, подала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, лише 26.11.2024 р. о 13 годині 53 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт несвоєчасної подачі ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений, поважні причини не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога КНІ IMP IP 00 «Ізмаїльська міська центральна лікарня», будучи включеною відповідно до наказу N?284 від 15.12.2023 до складу військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб?єктом на якого поширюються дії ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно 26.11.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 не виконала вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, які виникли у неї, як у члена військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто місцем вчинення правопорушення є ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб?єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов?язком є діяти лише в рамках закону.

Датою і часом вчинення правопорушення, пов?язаного з корупцією ОСОБА_1 є фактичний час і дата несвоєчасної подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, тобто 26.11.2024 р. о 13 годині 53 хвилин.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме 28.01.2025 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначений Законом строк, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов?язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією нормою передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 303/2025 від 28.01.2025 року; поясненнями, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні та іншими доказами в їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховується обставини, згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 172-6, 251, 268, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28.03.1996 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28.03.1996 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення, або отримання.

Повний текст постанови складено 24.03.2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус