П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2025 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.156 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Дніпро, громадянки України, продавець магазину «Дніпро», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641777 від 08.01.2025., 08.01.2025, о 15:05 год., за адресою АДРЕСА_2 в магазині продукти ОСОБА_1 , здійснила продаж однієї пляшки горілки та пачки цигарок без марок акцизного збору.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Захисник Точилін М.В., в судове засідання не з`явився, надав клопотання про закриття провадження у справі та розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 , просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, мотивуючи тим, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП є спеціальний суб`єкт суб`єкт господарювання, яким ОСОБА_1 не являється, а є найманим працівником, що свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази, що вилучені предмети містять алкогольні напої. Будь-які експертні дослідження, в тому числі щодо міцності, в матеріалах справи відсутні. Зазначене свідчить про відсутність предмету правопорушення, який є обов`язковим елементом складу даного правопорушення. До того ж, ч.1 ст.156 КУпАП є бланкетною, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання пункти та частини ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які порушила ОСОБА_1 . Санкція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає накладення штрафу від 200 до 660 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Разом з тим, виручка одержана від продажу предметів торгівлі не вилучалася, що свідчить про відсутність факту торгівлі, як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП. Обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не підтвердженні належними та допустимими доказами по справі, які свідчили про наявність події в зазначені дату та час, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.19-22).

Ознайомившись зі змістом клопотання захисника, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх з точки зору їх достатності, допустимості та взаємозв`язку, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП та в ньому має бути зазначено, в тому числі: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, і визначаються межі судового розгляду по справі, тобто питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Диспозицією ч.1 ст.156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, однак у протоколі не вказано яку саме норму та якого закону було порушено ОСОБА_1 .

Окрім того, санкцією ч.1 ст.156 КУпАП передбачено застосування обов`язкового додаткового стягнення у виді конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, однак матеріали справи не містять даних про вилучення грошових коштів, отриманих від продажу цих тютюнових виробів,що унеможливлює вирішення питання про застосування вищевказаного обов`язкового стягнення.

До того ж, відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, однак будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

Крім того, в протоколі не зазначено кількість, об`єм, назву товарів, які продала ОСОБА_1 .

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не конкретизована, суб`єкт правопорушення належним чином не встановлений, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів на підтвердження її винуватості не надано, а суд не може редагувати фабулу правопорушення самостійно та відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, слід закрити за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення в її діях.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ч.1 ст.156, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя підпис Т.М.Данилюк