Справа № 569/4025/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника служби утримання автомобільних доріг «Комунальне Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг», РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 188-28 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20.02.2025 року серії ЕПР1 №252125, 20.02.2025 року о 10:10 год. в м. Рівне, вул. Романа Шухевича, будучи посадовою особою, начальником служби експлуатації доріг комунального Рівненського ШЕУ АД, не виконав вимогу (припис) посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції України від 29.01.2025 номер ЖС-1 щодо усунення порушень правил, норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не встановив дублюючі інформаційно-вказівні дорожні знаки 5.76 із зазначенням довжини ділянки у нижній частині знаків на ділянці вул. Шухевича, не встановив інформаційно-вказівні дорожні знаки 5.76 при виїзді на

вул. Романа Шухевича з перехрестя вул. Мельника та перехрестя з вул. Крейдяна, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, надав суду письмові пояснення, що не мав можливості виконати вимоги припису в терміни, зазначені в ньому, оскільки процедура проведення тендеру на закупівлю дорожніх знаків займає певний час. Комунальне Рівненське ШЕУ АД не є розпорядником коштів, не має можливості самостійно здійснити закупку дорожніх знаків. Однак 24 лютого 2025 року дорожні знаки були встановлені, що підтвердив наданими фото доказами. Наміру навмисно не виконувати вимоги припису не мав, просив закрити справу за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до такого висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 188-28 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в

ст. 9 КУпАП.

Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Судом встановлено, що 29.01.2025 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП майором поліції Сергієм Жидіковим видано вимогу (припис) №ЖС-1 про встановлення інформаційно-вказівних дорожних знаків 5.76 «Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху» із заначенням довжини ділянки в нижній частині знака, або з табличками 7.2.1., по вул. Романа Шухевича в м. Рівне на ділянці від перехрестя з вул. Князя Володимира до перехрестя з вул. Богоявленська, та при виїзді на дану ділянку з перехрестя вул. Мельника та перехрестя з вул. Крейдяна, встановивши термін виконання згідно ДСТУ 3587:2022.

Відповідно до абз. 2 п. 5.9.1.4 ДСТУ 3587:2022, відсутні попереджувальні знаки, знаки пріоритету, знаки 5.7.1, 5.7.2, 5.35.1, 5.35.2 та тимчасові дорожні знаки повинні бути відновлені відразу з моменту виявлення, решта знаків протягом доби.

З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20 лютого 2025 року о 09 год. 30 хв. на вул. Романа Шухевича, м. Рівне, від перехрестя з вул. Богоявленська до

вул. Кн. Володимира вбачається, що під час обстеження встановлено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на: комунальне Рівненське ШЕУ АД, вул. Д.Галицького, 25, м. Рівне, ОСОБА_2 . Експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2021 та ДСТУ 3308-96 за такими показниками: наявність та стан дорожніх знаків відсутні дублюючі дорожні знаки 5.76 поблизу перехрестя вул. Богоявленська та вул. Кн. Володимира. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: відсутні дорожні знаки 5.76 при виїзді на

вул. Р. Шухевича з вул. Мельника та вул. Крейдяна, відсутня довжина ділянки, яка має бути зазначена на табл. 7.2.1 або на знакові. За результатами обстеження ділянку визнано: такою, що не відповідає вимогам правил, норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З досліджених судом письмових доказів, наданих ОСОБА_1 встановлено, що комунальне Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг (далі Комунальне Рівненське ШЕУ АД, підприємство), засновником та власником якого є територіальна громада міста Рівного в особі Рівненської міської ради, створене з метою задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах та реалізації на основі одержаних прибутків соціальних та економічних інтересів членів трудового колективу та інтересів власників майна підприємства. Органом, до сфери управління якого належить комунальне Рівненське ШЕУ АД є Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради. Повноваження Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради як органу управління полягають у координації діяльності підприємства, здійсненні функції розпорядника коштів, передбачених бюджетом на утримання об`єктів благоустрою, що перебувають на балансі підприємства, а також витрат, пов`язаних з розвитком цих об`єктів, організації роботи з благоустрою території міста, залучаючи до цього кошти, трудові і матеріально-технічні ресурси.

Відтак, встановлено, що комунальне Рівненське ШЕУ АД не є розпорядником державних коштів та не вправі самостійно ними розпоряджатися і виконує роботи в межах виділених асигнувань.

31 грудня 2024 року між Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради і комунальним Рівненським шляхово-експлуатаційним управлінням автомобільних доріг Договір №7 згідно якого Департамент, як головний розпорядник коштів, одержувач (комунальне Рівненське ШЕУ АД) бере на себе функції з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі, замовника щодо закупівель товарів, робіт та послуг, укладення відповідних договорів, які забезпечують надання даних послуг та контролю за їх виконанням.

Одержувач складає та погоджує з Департаментом план використання бюджетних коштів та у разі необхідності обґрунтовані зміни до нього. Зазначеним документом передбачаються напрямки використання бюджетних коштів із зазначенням сум за кожним напрямом. Розподіл коштів по напрямках повинен бути підтвердженим детальним розрахунком.

План використання бюджетних коштів на 2025 рік погоджено Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради та затверджено Комунальним Рівненським ШЕУ АД 22 січня 2025 року.

30 січня 2025 року підприємством було оголошено про проведення процедури закупівлі (Тендер) Знаків дорожніх - Код ДК 021:20-3 Регулювальне, запобіжне, сигнальне та освітлювальне обладнання, яка відбулася 07 лютого 2025 року та 19 лютого 2025 року. З переможцем - ТОВ «Дорпромінвест» 19.02.2025 року укладено Договір №ПО-25-66 про їх закупівлю, а 24 лютого 2025 року дорожні знаки було встановлено, що підтверджується долученими до матеріалів справи фотодоказами.

Зазначених в приписі дорожніх знаків до закупівлі на підприємстві не було в наявності, відповідно, встановити їх не представлялося можливим.

Відповідно до наведеного вище суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністравтиного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, оскільки Комунальне Рівненське ШЕУ АД не є розпорядником бюджетних коштів і самостійно не здійснює закупівлю дорожніх знаків, що унеможливило виконання вимоги (припису) №ЖС-1 від 29.01.2025 року, у встановлені ДСТУ 3587:2022 терміни. Станом на дату винесення припису, дорожні знаки 5.76 "Автоматична фіксація порушень Правил дорожнього руху" із зазначенням довжини ділянки в нижній частині знаку, або з табличками 7.2.1. не були в наявності у Комунальному Рівненському ШЕУ АД.

Відтак, ОСОБА_1 вжито всіх необхідних заходів для виконання припису та станом на 24.02.2025 року, дорожні знаки встановлені, відразу після закупівлі та поставки, що підтверджується фотодоказами, наданими ОСОБА_1 .

Окрім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи, окрім протоколу, не міститься жодного доказу на підтвердження винуватості саме ОСОБА_1 , оскільки вимога (припис) №ЖС-1 від 29.01.2025 року винесено на ім`я Директора департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Руслана Гудими та начальника комунального Рівненського ШЕУ АД Олексія Юхименка. Директором департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради Русланом Гудимою 04.02.2025 року надіслано лист інспектору відділу БДР УПП в Рівненській області на виконання вимоги про те, що Комунальному Рівненському ШЕУ АД доручено замовити та та встановити дорожні знаки 5.76 "Автоматична фіксація порушень Правил дорожнього руху" із зазначенням довжини ділянки в нижній частині знака, або з табличками 7.2.1.

Відповідно до Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а вина особи має бути доведена у встановленому законодавством порядку з дотриманням провідних принципів права. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

У Постанові ККС ВС від 21.02.2018 року у справі № 701/613/16-к було зроблено висновок, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд звертає увагу, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо невиконанням ОСОБА_1 законної вимоги посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції щодо усунення порушень у сфері безпеки дорожнього руху, є за своєю сутністю висуненням обвинувачення, що здійснюється органом (посадовою особою), уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тому таке обвинувачення поза розумним сумнівом має бути підтверджено або спростовано у судовому засіданні шляхом дослідження всіх наданих належних, допустимих та достовірних доказів. При цьому доведення цього факту поза розумним сумнівом буде означати можливість для суду зробити категоричний висновок, що версія, зазначена в обвинуваченні, є єдиною розумною версією, яка виключає будь-які обґрунтовані сумніви.

Натомість наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та результати судового провадження не дають можливості зробити категоричний висновок щодо наявності у діях ОСОБА_1 всіх обов`язкових ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з

ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Н.О. Гордійчук