Справа 573/394/25
Номер провадження 3-в/573/2/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року сСуддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув клопотання ОСОБА_1 про розстрочку штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розстрочку штрафу, накладеного на нею постановою Білопільського районного суду від 07 березня 2025 року, яку мотивує тим, що має скрутне матеріальне становище, ніде не працює, розлучена та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є внутрішньо-переміщеною особою. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить розстрочити їй штраф у сумі 17 000 грн на строк один рік.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити клопотання.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що постановою Білопільського районного суду від 07 березня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 18 березня 2025 року.

Зі змісту клопотання ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів також вбачається, що остання ніде не працює, розлучена та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, разом з якими є внутрішньо-переміщеною особами.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Тобто, КуПАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у пунктах 3.4 та 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України та усталеної судової практики ЄСПЛ, суд вважає, що на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що, у свою чергу, надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначений постановою Білопільського районного суду від 07 березня 2025 року ОСОБА_1 штраф на користь держави в розмірі 17 000 грн розстрочити на строк 12 місяців з квітня 2025 року по березень 2026 року включно із внесенням платежів у сумі 1416 грн щомісячно та у березні 2026 року у сумі 1424 грн.

Кеуючись ст. 294 Кодексу України про адмінправопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку штрафу задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Білопільського районного суду Сумської області від 07 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на строк 12 (дванадцять) місяців з квітня 2025 року по лютий 2026 року включно у сумі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень щомісячно та у березні 2026 року у сумі 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири) гривні.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя