Справа № 524/1779/25
Провадження 3/524/1000/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 203120 від 06.02.2025 року зазначено, що 06.02.2025 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) вчинила стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме вчинила дії психологічного характеру, ображала нецензурною лайкою, погрожувала вигнати з помешкання, чим завдала останньому психологічних страждань, внаслідок чого була задана шкода психічному здоров`ю, вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність завчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 203120 від 06.02.2025 року та викладеної у ньому суті правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, проте жодного доказу на підтвердження вказаної обставини суду не надано.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 203120 від 06.02.2025 року, ОСОБА_1 домашнє насильство вчинила стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 .. З письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.4) вбачається , що між ними виник конфлікт через те, що ОСОБА_1 вживала спиртні напої.

Надаючи оцінку вищевказаним поясненням осіб при складанні протоколу, суд приходить до висновку, що між сторонами існує конфлікт, в ході якого вони висловлюють своє незадоволення один одним, що свідчить про їхні конфліктні відносини, однак виключають при цьому ознаки домашнього насильства.

Згідно положень КпАП України, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.1 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 247 п.1, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ