Справа № 133/3574/24
Провадження № 33/801/265/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років за те, що 14 листопада 2024 року о 10 год 38 хв. на а/д М-21 242 км у с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області він керував транспортним засобом «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та зробив припущення про достатність чи достовірність доказів для доведення його вини. Зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази факту порушення ним Правил дорожнього руху України або ж намір вчинити правопорушення, а отже транспортний засіб працівниками поліції був зупинений без достатніх правових підстав, а вимоги працівника поліції про пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними, а він в свою чергу не був зобов`язаний виконувати цю вимогу, відтак протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП складено не законно, отже є недопустимим доказом. Крім того судом першої інстанції розглянуто справу без його участі, що унеможливило реалізацію ним визначених статтею 268 КУпАП прав щодо надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань під час судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції в порушення вимог статті 268 КУпАП розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , незважаючи на те, що ним було подане клопотання про відкладення розгляду справи через проходження лікування у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» внаслідок важкого поранення, що підтверджується довідкою медичного закладу № 207 від 31 січня 2025 року.

Таким чином справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за наявності поважних причин була розглянута у його відсутність, що є самостійною підставою для скасування постанови судді.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 617645 від 14 листопада 2024 року 14 листопада 2024 року о 10 год 38 хв. на а/д М-21 242 км у с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Superb», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку (до такого висновку прийшов Верховний Суд у справі № 308/8763/15-а, постанова від 11 липня 2018 року).

Оскільки з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені частиною другої статті 38 КУпАП, враховуючи що правопорушення мало місце 14 листопада 2024 року, тому на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк