Справа № 747/398/24 Головуючий у 1 інстанції Тіщенко Л. В.
Провадження № 33/4823/241/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кравчука А. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференцій з Талалаївським районним судом та із захисником, з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката Кравчука А. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з вищою освітою. Одружений, на теперішній час не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 13 липня 2024 року в 21 год. 55 хв. по вул. Перемоги, 47, у селищі Талалаївка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; не розбірлива мова; почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Мотивує тим, що ОСОБА_1 був незаконно зупинений працівниками поліції 13 липня 2024 року. Як на причину зупинки працівники поліції посилались на те, що в автомобілі не освітлювався номерний знак, але коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля разом з працівниками поліції підійшов до заднього номерного знаку, то він освітлювався, це все зафіксоване на боді - камеру поліцейського. Жодної з підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у працівників поліції 13 липня 2024 року не було.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 121-3 КУпАП щодо неосвітленого номерного знаку, оскільки на відеофайлах, долучених до протоколу, не зафіксовано факту, що номерний знак в автомобілі ОСОБА_1 не підсвічувався. Таким чином, зупинка водія ОСОБА_1 працівниками поліції була неправомірною.

Відеозапис не може бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не є безперервним відповідно до вимог Інструкції.

Крім того, відеофайли записані на невідомий пристрій, інформацію про який не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та в інших матеріалах справи. Наданий запис з боді - камер переривається і не містить всіх подій, що відбувались, відеофайли не підписані ЕЦП.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 не було порушено Правил дорожнього руху і у працівників поліції були відсутні підстави для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кравчук А. В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , аргументи захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з переглянутих апеляційним судом відеозаписів, доданих до протоколу, 13 липня 2024 року, о 21 год. 55 хв. поліцейський автомобіль їде слідом за автомобілем DAEWOO LANOS світлого кольору, подали звуковий сигнал, через деякий час попереду автомобіль зупинився. Після зупинки автомобіля працівник поліції представилась і попросила водія пред`явити документи. О 21 год. 57 хв. на відеозапису зафіксовано, як працівник поліції говорить, що вона відчуває від водія запах спиртного, тому у неї є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння і пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки (22 год. 02 хв.), водій ОСОБА_1 відмовився.

Більше того, водій поводив себе зухвало, по відношенню до поліцейських, які перебували при виконанні службових обов`язків, висловлювався нецензурними словами, заперечував факт керування ним транспортним засобом, говорив, що він ішов пішки, погрожував викликати поліцейських та написати скаргу в ДБР, уживав ненормативну лексику під час спілкування з поліцейською.

При цьому спілкування з ОСОБА_1 безперервно фіксувалася на нагрудну бодікамеру, яка стосується безпосередньо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, починаючи з моменту керування водієм транспортним засобом до моменту зупинки транспортного засобу, повідомлення про складення протоколу відносно нього.

Переглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому місцевий суд вірно прийняв його як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про недопустимість в якості доказу відеозапису, у зв`язку із тим, що оптичний диск не підпадає під визначення електронного доказу, передбаченого процесуальними кодексами, так як не підписаний ЕПЦ, є безпідставними. Норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не урегульовано процедури оформлення відеозаписів поліцейських, які є додатком до протоколу.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів у достовірності у суду не викликає.

Статтею 251 КУпАП не передбачено, що такий доказ як відеозапис має подаватись засвідченим ЕЦП. Частина 2 ст. 266 КУпАП також не містить таких вимог до матеріалів відеозапису під час проведення огляду особи на стан сп`яніння.

Посилання захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Крім того, на даний час у нашій країні діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби, та осіб, які ними керують, незалежно від порушень правил безпеки руху.

На питання ОСОБА_1 поліцеська про причини зупинки повідомила: не підсвічений номерний знак; ОСОБА_1 здійснив об`їзд на перехресті автомобіля, який повертав; на службу «102» надійшло повідомлення, що автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 керує чоловік, який можливо перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для зупинки транспортного засобу.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Якщо ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кравчука А. В. залишити без задоволення, а постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець