Дата документу 12.03.2025
Справа № 334/1396/25
Провадження № 3/334/753/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Запорізькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець

за ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2025 о 15год. 03хв. в м. Запоріжжі, бульвар Парковий,4, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме згідно постанови серії ДПО 18/650076 від 29.03.2024 був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233495 від 29.01.2025.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Розгляд справи за його відсутності не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233495 від 29.01.2025 за ч.5 ст.126 КУпАП;

рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції В. Артемьєва;

рапортом старшого посту охорони ЗП 06 інспектора СКОЗ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції А. Оніщук;

довідкою з бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України»;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 650076 від 29.03.2024;

відеозаписом виявлення правопорушення.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, керував автомобілем Volkswagen LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія.

Оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, доведеною.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь його провини та приходить до висновку про можливість накладення мінімального стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 гривень.

Що стосується додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, в т.ч. права керування транспортними засобами.

Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що позбавити права керування транспортними засобами можна особу, якій таке право надане.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував, а тому додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом відносно ОСОБА_1 застосуванню не підлягає.

Вказаний висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними у абзаці 3 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, де зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Також суд не застосовує до правопорушника додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки даний транспортний засіб, згідно реєстраційної картки транспортного засобу, належить ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, щовідповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Турбіна Т. Ф.