ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/135/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника адвоката Матуса Т.А.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, 15 жовтня 2024 року, о 09 год. 54 хв. в м. Тернополі, вул. Лозовецька, 28, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Renault Traffic д.н.з. НОМЕР_1 на парковці молочного заводу рухаючись заднім ходом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Citroen C5 д.н.з. НОМЕР_2 який стояв. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також 15 жовтня 2024 року, о 09 год. 54 хв. в м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 28 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Traffic д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем Citroen C5 д.н.з. НОМЕР_2 та покинув місце події, чим порушив п. 2.10 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову суду змінити в частині накладеного на нього стягнення за ст.124 КУпАП та постановити нову, якою накласти на нього штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а провадження за ст.122-4 КУпАП щодо нього закрити.

Вказані вимоги мотивує тим, що у його діях відсутній склад за ст.122-4 КУпАП, оскільки він самостійно повідомив потерпілого про інцидент та покинув місце події, оскільки у його будинку прорвало трубу, а ОСОБА_2 не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які уточнили апеляційну скаргу та просять визначити стягнення за вчинені ОСОБА_1 правопорушення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП у вигляді штрафу, потерпілого, котрий підтримав уточнену апеляційну скаргу та не заперечує проти її задоволення, прихожу до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушенння, передбаченого ст.ст.122-4 та 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником в суді апеляційної інстанції не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом та у розмірі стягнення, яке передбачене санкцією ст. 122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому правопорушенні, вперше притягується до відповідальності, відсутні обтяжуючі вину обставин.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, визнання ним своєї винуватості, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний термін є надто суворим, яке не відповідає вчиненому адміністративному правопорушенню та особі правопорушника, а тому його слід змінити.

З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу та вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення на підставі ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 122-4 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,122-4 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя