Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/627/25
П О С ТА Н О В А

17 березня 2025 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Кулініч Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , сержанта ДПС України, за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 року о 17 год. 33 хв. водій ОСОБА_1 в с-щі Кварцитне по вул. Кобзаря, керував автомобілем марки RENAULT MEGANE д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нев`язка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер відмовився, також проїхати до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку теж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але 25.02.2025 надав письмову заяву про закриття справи посилаючись на те, що до матеріалів справи працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним ПДР, які б відповідно до вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортною засобу під його керуванням. Натомість працівники поліції, зловживаючи своїм службовим становищем, безпідставно, свідомо притягнули його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім цього, він є військовослужбовцем, а щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Про те, що він військовослужбовець працівники поліції знали, так як бачили в багажнику його форму, а в протоколі зазначено місце роботи, посада, звання. Згідно протоколу на думку працівників поліції, якщо він перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння, а тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266- 1 КУпАП. Констатує, що цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до нього, згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати не допустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем. При цьому слід виходити із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців. Такої практики притримується Івано-Франківський апеляційний суд - справи 351/1403/24, 344/21436/24, 344/1837/24 та рад інших справ. В правовій державі не має бути випадків коли різні суди трактують по різному правові норми. При цьому законодавець цілеспрямовано регламентував освідування військовослужбовців статтею 266-1 КУпАП, а отже дія ст. 266 КУпАП на військовослужбовців не поширюється. Щодо його стану на момент зупинки працівниками поліції, а саме претензії про нібито «запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова», то зауважити, що працівникам поліції він говорив, що це наслідки дії медичних препаратів. Згідно консультативних медичних висновків та довідки гарнізонної ВЖ від 24.01.2025 р. він має захворювання - бронхіальна астма, персистуюча, важкий перебіг, фаза загострення, погано контрольована. Він потребую постійного вживання ліків (до кінця життя), які зазначені у медичних висновках. Згідно інструкцій до призначених йому ліків при їх вживанні можуть виникати побічні ефекти: дія на нервову та психічну системи - судоми, запаморочення, головний біль, тремор. При цьому вони не містять протипоказань, щодо керування транспортними засобами.

Суддя, дослідивши матеріали протоколу, дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №239358 від 05.02.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «Овруцька міська лікарня»; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4012681 від 05.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 05.02.2025; відеозаписом фіксації обставин події з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля.

З відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вказано на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Також, ОСОБА_1 працівнику поліції пояснив, що він асматик та вживає ліки, тому чути запах з ротової порожнини, на що поліцейський зауважив, що тим паче необхідно пройти освідування, але ОСОБА_1 відмовився.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про наявність у нього таких ознак. Тому, вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду була законною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він є військовослужбовцем, а тому наслідком не залучення поліцейськими під час його огляду на стан сп`яніння представників Військової служби правопорядку у Збройних Силах України є недійсність такого огляду, суд вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, на обставини, за яких був зупинений поліцейськими ОСОБА_1 , не розповсюджується положення ст. 266-1 КУпАП.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Судові рішення на які посилається ОСОБА_1 преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають.

Інших вагомих доказів та доводів, що виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні суду не надано.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суддя враховує безальтернативність санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.33, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: Я. В. Кулініч