Справа № 496/1252/25
Провадження № 3/496/1081/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої ВООС «Дністер» м. Біляївка, прибиральницею,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2025 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшло 3 (три) протоколи від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. вказані провадження відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/1252/25.

15.02.2025 року біля 18:00 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру у відношенні свого малолітнього сина, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме кидалася в бійку, викручувала пальці рук та виражалася на адресу сина нецензурними та образливими словами, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того 15.02.2025 року біля 18:00 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру у відношенні своєї неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме кидалася в бійку, та виражалася на її адресу нецензурною лексикою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того 17.02.2025 року біля 18:00 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї фізичного та психологічного характеру у відношенні свого неповнолітнього сина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме кидалася в бійку та виражалася нецензурними словами на адресу сина, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України та вона підтвердила обставини скоєного правопорушення, вину визнала.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п. 17 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як вбачається з аналізу змісту чинного законодавства, ознакою домашнього насильства є залежність потерпілого від кривдника чи значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» психологічним насильством в сім`ї є насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 617640 від 24.02.2025 року, серії ВАД № 617642 від 24.02.2025 року, серії ВАД № 617641 від 24.02.2025; рапортом зареєстрованим ЄО за № 2844 від 17.02.2025 року; рапортом зареєстрованим ЄО за № 2761 від 15.02.2025 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.02.2025 року; письмовим поясненням ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ; та іншими документами.

На підставі викладеного, суддя доходить до переконання про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, в зв`язку з чим вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що є необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та недопущення вчинення ним нових правопорушень.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, а не обов`язок, оскільки вказана норма, передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_1 лише адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією, передбаченою ч. 2 ст. 173-2 КУпАП без застосування ст. 39-1 КУпАП. Саме таке стягнення враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. г ч. 1, ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору, оскільки вона є багатодітною матір`ю, тобто членом багатодітної сім`ї.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 173-2, 284, 287, 288 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначити їй у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна