Справа № 541/576/25
Номер провадження3/541/285/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород. Полтавської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2025 року прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Прядко В.Р. було складено протокол про те, що відповідно до бойового наказу на марш командира військової частини НОМЕР_1 майно служби засобів ближнього бою та розвідки, включаючи автомат АК-74 № НОМЕР_2 , завантажено на автомобіль КАМАЗ в/н № НОМЕР_3 з причепом № НОМЕР_4 . Перед переміщенням до нового району виконання завдань, молодший сержант ОСОБА_2 отримав усний наказ від начальника логістики заступника командира батальйону майора ОСОБА_3 щодо переміщення даного автомобіля з вантажем до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

По прибуттю на пункт ППД військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 мав розвантажити даний автомобіль та перемістити наявну в ньому зброю до визначеного місця зберігання зброї на ППД. В порушення даного наказу , прибувши на ППД 28.08.2024 молодший сержант ОСОБА_2 не розвантажив даний автомобіль та не перемістив зброю, в тому числі автомат АК №631134 до визначеного місця зберігання зброї, та ввечері 28.08.2024 вибув з ППД до нового району виконання завдань, не передавши майно, яке знаходилося в автомобілі під охорону.

Майстер-сержант ОСОБА_1 підтвердив, що 28.08.2024 КАМАЗ в/н № НОМЕР_3 з причепом № НОМЕР_4 прибув на територію ППД військової частини , проте останній жодних дій для додаткових заходів, для його охорони не прийняв.

ОСОБА_4 порушив вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 №254 «Про організацію служб військ і чергової служби в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на 2024 рік» в частині охорони майна військової частини НОМЕР_1 ,що призвело до втрати зброї, а саме автомата АК-74 № НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Прокурор в судове засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, також просила визнати ОСОБА_4 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та призначити покарання в межах санкції вказаної статті.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, його захисник адвокат Куцин В.Ю., надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення визначених ст. 38 КУпАП , просив дане питання вирішити за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 2 ст.172-15КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , було вчинено 28.08.2024. Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, не є триваючим і вважається закінченим з моменту його вчинення.

На момент надходження справи до суду 07.02.2025 , минуло три місяці з моменту вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому, в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений статтею 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 308/8763/15-5 від 11.07.2018 визначено, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

З огляду на такий підхід Верховного Суду до застосування положень ст. 38 КУпАП, суд вважає неможливим вирішувати питання щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, тому під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не підлягає стягненню.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст. 7, 38, 172-15, 245, 247,277-2, 284 КУпАП, суддя,

ухвалив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова