Справа № 686/2948/25
Провадження № 3/686/1376/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Баєв С.М., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Довгаля П.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 23.01.2025 о 01:59 у м. Хмельницькому по вул. Князя Святослава Хороброго, керуючи транспортним засобом не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного та гучномовця, чим порушив вимоги пунктів 2.4, 8.9Б ПДР.

Таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 23.01.2025 о 01:43 у м. Хмельницькому по вул. Князя Святослава Хороброго, 4 керував транспортним засобом «ВАЗ-21070», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, маючи запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість заперечив та вказав, що ввечері 22.01.2025 дійсно вживав пиво, після чого разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 поїхав автомобілем батька марки «ВАЗ-21070», д.н.з. НОМЕР_1 з с. Теперівка в м. Хмельницький. При цьому тверезий ОСОБА_2 перебував за кермом, а він знаходився на передньому пасажирському місці. В м. Хмельницькому працівники патрульної поліції почали їх переслідувати, ввімкнувши при цьому проблискові маячки, на які ОСОБА_2 не реагував і продовжував рух. Після зупинки він разом з останнім вибіг з автомобіля. Його одразу затримали поліцейські та звинуватили в тому, що він перебував за кермом, а ОСОБА_2 втік у невідомому напрямку. Він ( ОСОБА_1 ) заперечував, що керував транспортним засобом, однак поліцейські вимагали пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому ОСОБА_2 повернувся на місце події та визнав, що керував автомобілем саме він.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 23.01.2025 наявні аналогічні відомості.

Посилаючись на наведені вище обставини, ОСОБА_1 і захисник просили закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу правопорушень, оскільки протоколи щодо нього складені безпідставно.

Суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю у діяннях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, які йому ставляться у вину, виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до 8.9Б ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським зокрема за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

В силу п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Належних та допустимих доказів, які вказують на наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи немає, не встановлені такі і судом.

Свідок ОСОБА_2 , який перебував у згаданий вище час в транспортному засобі, в судовому засіданні повідомив, що автомобілем керував він, а ОСОБА_1 був пасажиром. Не зупинився на вимогу поліцейських та втік після зупинки, оскільки злякався відповідальності за управління автомобілем під час комендантської години. Надалі повернувся на місце складання матеріалів щодо ОСОБА_1 , на прохання останнього. Ключі від автомобіля забрав з собою, а після повернення показав поліцейським та в їх присутності віддав батьку ОСОБА_1 .

Як вбачається з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів із бодікамер та автомобільного відеореєстратора, працівники патрульної поліції переслідували автомобіль «ВАЗ-21070», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого не зупинявся не зважаючи на вимоги. В подальшому даний автомобіль зупинився та з переднього пасажирського місця вибігли невідомі особи. Одразу після цього був затриманий ОСОБА_1 та під час спілкування з правоохоронцями заперечив, що знаходився за кермом. На відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції застосовують відносно затриманого фізичне насильство, користуються його телефоном без дозволу. Через деякий час ОСОБА_1 повідомив, що за кермом знаходився ОСОБА_2 та зателефонував йому. ОСОБА_2 прибув на місце зупинки автомобіля, підтвердив, що саме він знаходився за кермом автомобіля і продемонстрував ключі від нього.

Свідок ОСОБА_3 (батько ОСОБА_1 ) в суді зазначив, що дійсно ввечері 22.01.2025 він дозволив ОСОБА_2 скористатись його автомобілем марки «ВАЗ-21070», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки син перебував у стані алкогольного сп`яніння. Для цього він передав ОСОБА_2 , який алкогольне вживав, ключ запалювання і хлопці поїхали з с. Теперівка в бік м. Хмельницького. При цьому ОСОБА_2 сів на місце водія, а його син поруч. Вночі йому зателефонували і повідомили про подію. У зв`язку з цим він попрямував на місце інциденту, де ОСОБА_2 повернув ключі від автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник патрульної поліції ОСОБА_4 зазначив, що водій автомобіля «ВАЗ» не реагував на законні вимоги працівників поліції, у зв`язку з чим за результатами переслідування його змусили зупинитись. Водія затримали неподалік автомобіля, одразу після зупинки. Останній заперечував, що він керував транспортним засобом, вказуючи на те, що на водійському місці знаходився ОСОБА_2 . Останній пізніше підійшов і підтвердив такі обставини. ОСОБА_4 додатково показав, що до висновку про перебування за кермом саме ОСОБА_1 прийшли виходячи з того, що в нічний час не було видно, одна особа чи більше покинули транспортний засіб після зупинки, а затриманий був лише ОСОБА_1 .

Працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виклик суду не з`явились.

Поясненнями ОСОБА_1 і свідків, відеозаписами та письмовими матеріалами не підтверджені обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці.

Навпаки, згадані вище докази доводять невинуватість ОСОБА_1 .

Інших доказів, які б спростовували твердження сторони захисту, суду не надано.

Факт керування ним транспортним засобом не встановлений, а тому на нього не поширювався обов`язок зупинятись на вимогу працівників поліції та проходити огляд на стан сп`яніння.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Оцінюючи встановлені обставини суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 порушення пунктів 2.4, 2.5, 8.9Б ПДР Правил дорожнього руху не доведено, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду