Справа №521/2372/25
Номер провадження 3/521/1926/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м.. Одеси Тихонова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «СПРУТ-ЛД», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 , директора ТОВ «СПРУТ-ЛД» (м. Одеса, вул. Болгарська, буд. 1), складено протокол про адміністративне правопорушення № 1/15-32-23-02-21 від 31.01.2025 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. У протоколі зазначається про порушення ним порядку ведення податкового обліку а саме: порушення вимог п.п. 103.2 103.3 ст. 103, п.п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України (надалі ПК України) в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту (з урахуванням сплаченого податку за ставкою 5%), в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в сумі 67 493 грн (акт № 3884/15-32-23-02-14 від 31.03.2025).

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Масін О.В. надав до канцелярії суду заперечення. Зокрема зазначив, що підставою для складення протоколу був акт № 3884/15-32-23-02-14 від 31.03.2025. З актом перевірки не погодився. До ГУ ДПС в Одеській області направлені заперечення вих. № 17/02/25-1 від 17.02.2025 року. Вважає, що враховуючи факт невручення податкового повідомлення-рішення платнику податку, протокол про адміністративне правопорушення, що укладений до узгодження податкових зобов`язань є таким, що вчинено в порушення п. 56. 15 ПК України.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, надані матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1/15-32-23-02-21 від 31.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. п. 103.2 103.3 ст. 103, п. п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України.

До протоколу додано акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПРУТ-ЛД» з питань здійснення податкового контролю за оподаткуванням ТОВ «СПРУТ-ЛД» при виплаті доходів у вигляді процентів на користь компанії «UNICMOVE LIMITED» за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Згідно з відповіддю № 2650/КПР/15-32-23-02-06 від 20.02.2025 ГУ ДПС України в Одеській області прийняло до розгляду заперечення директора ТОВ «СПРУТ-ЛД» ОСОБА_1 , які зареєстровані за вх. № 22139/6 від 19.02.2025 року.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення та додані документи не містять доказів порушення ОСОБА_1 , про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутнє підтвердження того, що податкове повідомлення-рішення узгоджене.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст .245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч .2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Також, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові по справі № 811/119/13-а від 10 травня 2018 року, в якій Суд зазначив наступне: Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання.

Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

В розумінні КАС України та враховуючи викладену правову позицію, акт перевірки від № 3884/15-32-23-02-21 від 31.01.2025 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Відповідно до вимог п. 56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому суд звертає увагу на те, що ПК України передбачено порядок оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу. Зазначений порядок представляє собою можливість суб`єкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової служби України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Враховуючи те, що факт оскарження податкового рішення-повідомлення вказує на неузгодженість, тому слід вважати, що фактично подія та склад адміністративного правопорушення на час розгляду справи в суді не встановлені, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу події та правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 284 КУпАП,суд-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП ,у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Одеського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя О.А. Тихонова