Справа №: 671/249/25

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кордас Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, непрацюючого, з освітою бакалавра, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

09 лютого 2025 року о 19 годині 40 хвилин по вул. Соборна, 6, в селищі Наркевичі Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, керував автомобілем ВАЗ 11193, державний номерний знак НОМЕР_2 , та в порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП Волочиська багатопрофільна лікарня відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що він лише сидів в автомобілі та не керував ним. Пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння внаслідок психологічного впливу поліцейських, які без ввімкненої камери натякнули йому, що якщо він погодиться на медичний огляд, то по дорозі в лікарню неподалік є військомат. Ці обставини змусили його відмовитися від проходження огляду, оскільки він, хоча і ще не досяг мобілізаційного віку, однак йому відомі випадки, коли його однолітки під тиском працівників ТЦК підписували контракт на військову службу.

Захисник подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначила, що в матеріалах адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 вбачаються ознаки неправомірних дій працівників поліції, не підтверджено факт керування транспортним засобом, працівниками поліції допущено порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та здійснення безперервності відеофіксації. Також вважає, що було порушено права ОСОБА_1 щодо роз`яснення його прав та обов`язків, в тому числі права на отримання правової допомоги. Просить врахувати те, що 18.02.2025 року ОСОБА_1 добровільно пройшов медичний огляд в закладі охорони здоров`я на наявність заборонених речовин в крові і за результатами дослідження в його організмі не виявлено жодних заборонених речовин.

В судовому засіданні захисник просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає, закрема, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами відповідно до ст. 251 КупАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242744 від 09.02.2025 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КупАП та не містить будь-яких істотних порушень вимог чинного законодавства (а.с. 1), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на dvd-r диск, на якому зафіксовано обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема, керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с. 2).

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, а саме: відеореєстратора зі службового автомобіля та відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

На відеозаписі вбачається, що поліцейські на автомобілі здійснювали рух прямо, після чого, побачивши зустрічний автомобіль, здійснили розворот та поїхали слідом за цим автомобілем. Після зупинки автомобіля, поліцейський підійшов до автомобіля ВАЗ 11193, державний номерний знак НОМЕР_2 , та пояснив ОСОБА_1 , який перебував за кермом на місці водія, причину зупинки. В ході перевірки документів та під час оформлення адміністративного матеріалу, водій ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він не керував транспортним засобом. Крім того, на запитання поліцейського про вживання наркотичних засобів, ОСОБА_1 повідомив, що курив траву.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та роз`яснив, що розгляд справи відбудеться в суді.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за своїм змістом повністю відповідають ознакам, передбаченим п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я була висунута водію ОСОБА_1 на законних підставах, оскільки поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Встановлення ознак наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.

Щодо аргументів сторони захисту про відсутність пропозиції поліцейських на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення проведення такого огляду, то суд враховує наступне.

Приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 був затверджений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Вказаний порядок визначає процедуру направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. В ньому, в свою чергу, є посилання на процедури, що мають бути врегульовані відомчими підзаконними актами.

Таким актом є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Вирішуючи дану справу, суд приймає до уваги, що за змістом положень пункту 1 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу обов`язкове.

Вказані положення Інструкції відповідають ст.ст. 12, 13 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними, відповідно до яких встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження). Медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.

Тобто, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Твердження захисника про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи не може бути належним та допустимим доказом у справі, суд до уваги не приймає, оскільки даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності не викликає, він не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

З врахуванням сукупності встановлених обставин, суд вважає, що наявність короткої перерви у здійсненні відеозапису не може бути підставою для визнання відеозаписів недопустимим доказом.

Наданий захисником письмовий доказ щодо проведення 18 лютого 2025 року Медичним центром Діагностикум лабораторного дослідження щодо ОСОБА_1 , яким підтверджено відсутність у його сечі заборонених речовин, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені результати дослідження не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_1 ставиться в вину саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Судом не встановлено обставин застосування працівниками поліції до ОСОБА_1 будь-якого примусу під час оформлення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення.

Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в клопотанні про закриття справи, не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки подія та склад вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді.

Суд враховує, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: отримувач - ГУК у Хмельницькій області /Волочиська мтг/ 21081100; код отримувача 37971775; банк отримувача -.Казначейство України; код банку отримувача - 899998; рахунок -UA0022653.

Реквізити для сплати судового збору: банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача 37993783; рахунок UA0026001.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору становить 3 місяці.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем в частині сплати адміністративного штрафу є відділ поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою: 31200, Хмельницька область м.Волочиськ, вул. Слави, 12, ;

- стягувачем в частині сплати судового збору є Державна судова адміністрація України за адресою: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ;

-боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: