Провадження № 3/537/159/2025
Справа № 537/6603/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Дьяченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРТ №185314, складеним 30.11.2024 року о 04:10 год. ст. лейтенантом поліції БПП в м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП Бондаренко В.В., 30 листопада 2024 року о 02:23:56 год. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Небесної Сотні, буд.2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.2.4 Правил дорожнього руху, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, поданого завчасно за допомогою жезла. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-2 КУпАП.

Матеріали справи надійшли до Крюківського районного суду м. Кременчука 09.12.2024 року. Судові засідання по справі призначалися на 07.01.2025 року, 22.01.2025 року, 14.02.2025 року.

В судове засідання, призначене на 07.01.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від його представника адвоката Капралова Г.В. 06.01.2025 року надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

З зазначених підстав суд відклав судове засідання на 22.01.2025 року.

Проте в судове засідання, призначене на 22.01.2025 року, ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Капралов Г.В. не з`явилися. Представник Капралов Г.В. надав клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, як зазначив, можуть підтвердити той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 30.11.2024 року о 02 год. 23 хв. в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 2. А перебував в салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні, а транспортним засобом керував ОСОБА_4 . Також представник Капралов Г.В. просив відкласти судове засідання. Суд задовольнив клопотання про виклик свідків та відклав судове засідання на 14.02.2025 року.

13 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника Капралова Г.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю 14.02.2025 року о 09 год. 15 хв. в іншому судовому засіданні по кримінальній справі №761/5466/25, яка розглядатиметься в Шевченківському районному суді м. Києва.

В судове засідання 14.02.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Не з`явилися в судове засідання і свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене вбачається, що захисник Капралов Г.В. неодноразово з моменту надходження справи до суду звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з різних підстав.

Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, суд вважає такою, що направлена на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 КУпАП, Законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно не надано суду права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

За таких обставин суд вирішив провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи учасником процесу шляхом неявки в судові засідання без поважних причин, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин правопорушення; правової кваліфікації; формулювання порушення. При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185314, складеному 30.11.2024 року командиром взводу 1 роти 4 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бондаренком В.В., за яким ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності ст. 122-2 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 2.4 ПДР зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.4 ПДР, невиконання водіями вимог про зупинку, - передбачена статтею 122-2 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно з ч.2 ст. 122-2 КУпАП, невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте в порушення ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185314, складеному 30.11.2024 року командиром взводу 1 роти 4 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бондаренком В.В., при кваліфікації дій ОСОБА_1 не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме не вказано частину статті 122-2 КУпАП, за якою він притягається до відповідальності, що порушує принцип юридичної визначеності, змагальності та диспозитивності судочинства.

Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мурашова Наталя Валентинівна