печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2024 року о 22:10 у м.Києві, бул.Лесі Українки, в районі буд.20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій відмовився. З результатом огляду, який проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» результат позитивний - 0,99 %, не погодився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки пройшов його, однак не зважаючи на ці обставини працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Адвокат Таранов С.І. підтримав позицію свого підзахисного. Надав низку клопотань щодо повернення матеріалів справи до патрульної поліції для доопрацювання; про здійснення фіксації судового процесу за допомогою аудіо та відео фіксації; виклик поліцейських, як свідків; визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом у справі. В обгрунтування своєї позиції адвокат вказав, що задля належного з`ясування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, існує необхідність у допиті поліцейських, які безпосередньо були на місці пригоди та складали протокол; фабула протоколу не відповідає диспозиції ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений за відмову водія від проходження огляду (п.2.5 ПДР України), тоді як ОСОБА_1 пройшов огляд у встановленому законом порядку, зазначені недоліки унеможливлюють об`єктивний розгляду справи, тому протокол необхідно направити на доопрацювання до відповідного органу; протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам КУпАП. З урахуванням наведеного, на стійке переконання сторони захисту, існує достатньо підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2024щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №131438 від 17.09.2024 (а.с.1);

- чеком від приладу «Драгер», виписаного на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів виписаного на ім`я ОСОБА_1 (5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, виписаного на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6);

- CD з відеозаписом, на якому зафіксовані події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.8).

З переглянутого у судовому засіданні відеофайлу, наявного у матеріалах справи, вбачається, що автомобіль «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває на узбіччі дороги, за кермом автомобілю перебуває особа, яка в подальшому представляється як ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм працівник поліції виявляє у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що в подальшому стало підставою для проходження ОСОБА_1 первинного огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер». Під час проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора «Драгер» встановлено позитивний результат - 0,99 %. В подальшому ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про незгоду з результатами огляду, на що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак бажання проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не висловлює та відмовляється прослідувати з працівниками поліції.

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Щодо клопотання сторони захисту про здійснення фіксування судового процесу, суддя зазначає наступне. Так нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) не передбачено здійснення фіксування судового процесу. Фіксація судового провадження передбачена положеннями кримінального процесуального кодексу, цивільного процесуального кодексу та кодексом адміністративного судочинства України. Отже, з урахуванням наведеного клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає, про що суддя зазначив під час судового засідання.

Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про виклик та допит поліцейських, які були присутні на місці події та складали протокол щодо ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню. Водночас, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому, заявляючи клопотання про виклик свідка, необхідно обґрунтувати необхідність виклику свідка; повідомити питання, які неможливо з`ясувати без допиту свідка; навести обставини, які мають значення для справи, та які заявник намагається довести, заперечуючи проти факту вчинення особою адміністративного правопорушення, та які неможливо встановити без відповідних пояснень свідка, чи доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, події за фактом складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зафіксовані на бодікамеру співробітників патрульної поліції, відеозапис, з якої в розумінні ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, належність або неналежність якого суд встановлює під час ухвалення судового рішення по справі.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення виражається, зокрема, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд не вбачає підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, оскільки протокол відповідає вимогам диспозиції ст.130 КУпАП та ст.256 КУпАП, при цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 ПДР України, зокрема, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки не погодився з результатами огляду, однак прослідувати до закладу охорони здоров`я з працівниками поліції. Також з наведених вище обставин, суддя не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №131438 від 17.09.2024.

Отже, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що він 17.09.2024 дійсно керував автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, а також безальтернативністі санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М.Юшков