Справа № 639/162/25
Провадження № 3/639/201/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Чижиченко Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року о 13:13 в м. Харкові, по вул. Полтавський Шлях, 123 водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч.4 ст. 126 КУпАП, керував автомобілем ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харкові, по вул. Переможців, 8 будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Крім того, 24 грудня 2024 року о 13:13 в м. Харкові, по вул. Полтавський Шлях, 123 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2025 року адміністративні матеріали 639/162/25 (провадження № 3/639/201/25) та справа № 639/168/25 (провадження № 3/639/206/25) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №639/162/25 (провадження №3/639/201/25).

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 за обставинами викладеними в протоколах про адміністративне правопорушення свою провину визнав повністю, щиро кається.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №204043 та ЕПР1 №204075 від 24.12.2024 року;

- постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.06.2024 по справі № 639/2481/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч.3 ст.130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 24.12.2024 року о 13 год 13 хв ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- відеозаписом з місця події від 24.12.2024 року, відповідно до якого 24 грудня 2024 року о 13 год 13 хв за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 123 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Надалі співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КЗОЗ ХОНД, оскільки у останнього були виявленні явні ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку, про що самостійно повідомив поліцейського. Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він порушить вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд встановлює наявність події адміністративних правопорушень, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Крім того, відповідно до п.2.1.а ПДРУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, протоколи складені в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст.256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Довідкою ВАП УПП в Харківській області ДПП підтверджується, що ОСОБА_1 , згідно облікових даних НАІС ДДАІ, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 04.06.2013 року.

Суд враховує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.

Вищевказані висновки суду узгоджуються з практикою, яка викладена у постановах апеляційних судів України, зокрема: у постанові Київського апеляційного суду від 30.10.2023 у справі № 379/789/23 (провадження № 33/824/4544/23); у постанові Київського апеляційного суду від 14.11.2023 у справі № 754/8022/23 (провадження № 33/824/4374/23); у постанові Дніпровського апеляційного суду від 31.10.2023 у справі № № 177/1765/23 (провадження № 33/803/2073/23); у постанові Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2023 у справі № 183/7782/23 (провадження № 33/803/2190/23).

Відповідно до ст. 36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчинених правопорушень, особу винного, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті, яка передбачає покарання за більш тяжке правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з цим, додаткове стягнення у виді оплатного вилучення або конфіскації транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВАЗ21099 д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.3, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст.36 КУпАП за сукупністю правопорушень ОСОБА_1 остаточно призначити покарання штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на користь держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п*ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.В.Чижиченко