Справа№464/796/25
пр.№ 3/464/443/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Зазуляка Й.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , 24 січня 2025 року о 21:56 год, м. Львів, вул. Зелена, 238, керуючи автомобілем марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на вибоїну після чого автомобіль отримав механічні пошкодження (пошкоджені шини на ділянці). На даній ділянці проїзної частини встановлено дорожній знак котрий інформує про вибоїну на дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3б Правил дорожнього руху України.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив, надав пояснення, що на даній ділянці проїзної частини жодного попереджувального знаку про вибоїну не було. Захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Щодо встановлення порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, суддя виходила з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За вимогами пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Незважаючи на заперечення вини у вчиненому правопорушенні, його вина стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 229589, складений 24 січня 2025 року інспектором УПП у Львівській області ДПП, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення; наданими під час розгляду справи поясненнями ОСОБА_1 про обставини дорожньо-транспортної пригоди; дослідженим під час розгляду справи відеозаписом з місця події.

Наведені докази у своїй сукупностісвідчать про те, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, проігнорував попереджувальний знак 1.12 «Вибоїна» та здійснив наїзд на вибоїну, отже ним не дотримано п.2.3б ПДР України.

Отже, порушення ним вимог ПДР України є доведеним, його дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене. Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи і суддя їх розцінює як спосіб захисту уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил, встановлених ст.124 КУпАП передбачена як у накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу, так і шляхом позбавлення права керування транспортним засобом на строк від шести місяців до одного року.

Як унормовано ст.30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень ст.ст.8,9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, не усвідомив провину, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також беручи до уваги обставини правопорушення на транспорті, а саме ОСОБА_1 будучи водієм та керуючи джерелом підвищеної небезпеки, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість зреагувати на небезпеку на дорозі, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а тому на переконання судді характер вчиненого ним правопорушення при сухому покритті проїзної частини, за відсутності будь-яких обставин, які стали супутньою причиною ДТП свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Отже правопорушнику необхідно обрати більш суворе стягнення за вчинене з передбаченої санкцією статті альтернативи стягнень, а саме, позбавлення права керування транспортними засобами, з метою недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення у виді штрафу не досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП. Обставин, які б перешкоджали застосуванню такого адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами, у даній справі не встановлено.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 605,60 грн судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106,р/р UA0026001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Галина ШАШУРІНА