Справа № 211/2055/25
Провадження № 3/211/1214/25
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 172-16 ч.2 КУпАП,-

встановив:

05 лютого 2025 року приблизно о 03:00 год., тобто в умовах особливого періоду, командир міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у підпорядкуванні 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , молодший сержант ОСОБА_1 , будучи службовою військовою особою та начальником за званням, неналежним чинои виконав свої обов`язки проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, не виконав покладених на нього службових обов`язків, а саме перебуваючи разом із своїми підлеглими за званням: солдатом ОСОБА_2 , старшим солдатом ОСОБА_3 та старшим солдатом ОСОБА_4 , вживав разом із ними спиртні напої, тобто не провів роботу з підтримання дисципліни, проігнорував вимогу Статуту підтримувати внутрішній порядок, не припинив вчинення своїми підлеглими адміністративного правопорушення, не доповів своєму безпосередньому (старшому) командиру (начальнику), тобто не виконав покладених на нього службових обов`язків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП передбачена за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 01.03.2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) за своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Статтею 28 Статуту визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.58 Статуту, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

За положеннями ст.58 Статуту командир зобов`язаний, серед іншого, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №54 від 23 лютого 2024 року молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира міномета 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 . (На даний момент перебуває у підпорядкуванні 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 )

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-16 КУпАП підтверджується:

- протоколом № 42/25 про військове адміністративне правопорушення від 20.02.2025;

- актом №5657 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М», відповідно до якого за результатом тесту № 5657 від 05.02.2025 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,95 ‰ проміле);

- актом №5660 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М», відповідно до якого за результатом тесту № 5660 від 05.02.2025 ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,74 ‰ проміле);

- витягом з наказу №54 від 23.02.2024 року про призначення ОСОБА_1 на посаду командира міномету 1 мінометного взводу мінометної батареї;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- доповіддю військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 за змістом яких останній пояснив, що перебував на службі з 04.02.2025 по 05.02.2025 року. Він не провів роботу з підтримання дисципліни, не припинив вчинення своїми підлеглими адміністративного правопорушення, не доповів про такий факт своєму безпосередньому (старшому) командиру (начальнику) про вчинення таких правопорушень, оскільки сам вживав спиртні напої разом із підлеглими. Вину визнав та в зазначив, що в подальшому ним та його підлеглим складом будуть вжиті заходи щодо недопущення таких ситуацій.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-16 КУпАП, а саме умисного невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-16 КУпАП у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, з урахуванням того, що ОСОБА_1 як військовослужбовця Законом України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судовий збір віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 172-16, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя Д.М.Ніколенко