Справа № 710/369/25 Провадження № 3/710/268/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши матеріали, які надійшли 14.03.2025 від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 виданий 06.02.2024, орган, що видав 7133, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, суду не відомі

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 027900 від 05.03.2025 року складеного начальником СЮП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області майором поліції Савонік Т.М., ОСОБА_1 , 01.03.2025 року близько 20 години 26 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння під час телефонної розмови з неповнолітньою донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловлювалося нецензурними словами, погрожувала, тобто вчинила домашнє насильство, чим завдала неповнолітній психологічної шкоди внаслідок чого вона втекла з дому та вважалася безвісті зниклою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції, як вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява від ОСОБА_1 в якій міститься прохання розглядати адміністративні матеріали без її участі. Свою вину визнає та просить застосувати щодо неї найменшу міру покарання.

Зважаючи на викладене та відповідно до правил ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе, справу щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.184 КУпАП розглядати за її відсутності на підставі наявних у справі про адміністративні правопорушення, матеріалів.

Розглянувши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

Нормами ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Згідно із ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та лише фіксує факт правопорушення, проте не є беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду у справі 524/5741/16-а від 20.05.2021 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.3. ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

ОСОБА_1 у своїй заяві, без дати, визнала свою вину (а.с.1), також визнання вини міститься у копії письмового пояснення від 05.03.2025 (а.с.6).

Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 487/4245/18 від 09.12.2021.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення, такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року.

Відповідно до п.14, ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю, яка була завдана потерпілому.

Отже, обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Серед матеріалів справи наявний копія рапорту від 01.03.2025 складеного Інспектором СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , Фабула ЄО, якого викладена так: «01.03.2025 о 20:27 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2024 о 20:26 за адресою: АДРЕСА_2 , вулиця невідома, ОСОБА_4 15 років, не повернулася від подруги ОСОБА_5 14 років, після спільного відпочинку. На даний час мати в АДРЕСА_1 . Після сварки з хлопцем доньки, подруга повідомила, що їх донька має намір піти втопитися або повіситися. Прикмети доньки: зріст 165 см, середньої статури, довгі чорні коси, очі карі, має родимку на сідниці з лівої сторони. Одягнута в джинси світло блакитні, вишневий светр, коричнева куртка, чорні сапожки з каблуком та надписом «Спорт». Заявник ОСОБА_1 . (а.с.3).

Із письмових пояснень свідків випливає, що їм відомо про те, що 01.03.2025 ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сама зателефонувала до поліції та повідомила про факт зникнення доньки, яка не бажала повертатися додому через вчинення щодо неї домашнього насильства психологічного характеру з боку ОСОБА_1 (а.с.7,8).

За результатами приладу ALCOTEST 6810, прилад № ARBL-0368; принтер ARBM 5448; ТЕСТ 5478, результат тесту ОСОБА_1 -2,29 проміле. (а.с.5).

Із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 01.03.2025 близько 19 години 00 хвилин їй зателефонувала мати гр. ОСОБА_1 , проте вона почала в телефонному режимі кричати та висловлюватися нецензурною лайкою, ОСОБА_4 кинула слухавку. У результаті цього мати зі співмешканцем приїхали в с. Лозуватка за місцем проживання подруги ОСОБА_6 , та сказали подрузі щоб я поверталася додому. ОСОБА_4 відмовилася. Оскільки мати вживає алкогольні напої на постійній основі вживають спиртні напої та вчиняють сварки. Після відмови повертатися додому, мати із співмешканцем поїхали до свого місця проживання. ОСОБА_4 перебувала у подруги гр. ОСОБА_6 ,яка проживає в АДРЕСА_3 , з 28.02.2025. (а.с.10).

Також серед матеріалів справи наявна копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА 490287 від 05.03.2025, який було винесено щодо ОСОБА_1 . Захід термінового припису стосовно кривдника заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на 5 діб, з 16 години 00 хвилин з 05.03.2025 та діє до 16 години 00 хвилин 09.03.2025. (а.с.11).

До матеріалів справи додано форму ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якого ризик вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 є середнім. (а.с.12-13).

Відповідно до копії листа від 10.03.2025 №50062-2025 від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області адресований начальнику служби у справах дітей Шполянської ОТГ Черкаської області в якому міститься повідомлення про складення щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ч .1 ст. 184 КУпАП і ч.2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.16).

Відповідно до копії постанови судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.02.205 у справі №694/381/25 визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. (а.с.15).

Інших доказів, на підтвердження вини особи матеріали справи не містять.

У той же час матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того що потерпілій ОСОБА_4 була завдана шкода психічному здоров`ю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вина особи є недоведеною, а тому провадження у справі потрібно закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст173-2, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя С.С. Сивокінь