Провадження № 33/4808/253/25
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2025 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не було направлено копію постанови, а про зміст постанови він дізнався 20.02.2025 року під час ознайомлення із матеріалами справи безпосередньо в Івано-Франківському міському суді.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Зі змісту клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про зміст постанови він дізнався тільки 20.02.2025 року.

Таким чином, зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати, що строк на оскарження судового рішення повинен рахуватись з часу отримання копії постанови суду або ознайомлення з його змістом, що суперечить ч. 2 ст. 294 КУпАП відповідно до якої чітко зазначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.

Суд апеляційної інстанції повинен діяти у відповідності до вимог закону, не має право змінювати правову норму або спотворювати її зміст та забезпечувати своїми рішеннями правову визначеність, яку необхідно тлумачити як чіткість та зрозумілість у застосуванні норм права, унаслідок чого кожна особа має впевненість у розумній стабільності права, передбачуваності ситуацій та інших юридичних наслідків застосування таких норм.

Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 щодо наявності поважності причин з яких він пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення були складені за участю ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді за викликом.

При цьому, зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 власноручним підписом зазначив, що ознайомлений зі змістом протоколу та надав письмові пояснення в ньому. Також власноручним підписом зазначив, що був ознайомлений із іншими матеріалами справи.

ОСОБА_1 завчасно та належним чином був повідомлений Івано-Франківським міським судом про розгляд справи та 10 січня 2025 року подав до суду клопотання про виклик свідка в судове засідання.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується звітом про доставку СМС-повідомлення.

04 лютого 2025 року Івано-Франківським міським судом винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відносно нього перебуває на розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та мав можливість своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення і прийняти заходи для його оскарження.

Так, останнім днем строку, протягом якого можливо було подати апеляційну скаргу на постанову Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2025 року, необхідно вважати 14 лютого 2025 року.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження через канцелярію Івано-Франківського суду 04 березня 2025 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана із значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен рахуватись з дня ознайомлення із текстом постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КупАП строк на апеляційне оскарження розпочинається з дня винесення постанови суду, а не з дня отримання судового рішення.

Зокрема, відповідно до вимог ст.295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, що свідчить про те, що час отримання копії постанови суду завжди не буде відповідати часу ухвалення судового рішення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження повинен рахуватись не з дня отримання апелянтом копії судового рішення, а з дня винесення судом постанови, а отримання копії судового рішення за межами строку на апеляційне оскарження само по собі не може бути визнано правовою підставою для поновлення цього строку.

При цьому, ОСОБА_1 не зазначає про обставини, які об`єктивно позбавили його можливості організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення і оскаржити його у встановлений законом строк.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не містить посилання на відповідні обставини, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно оскаржити судове рішення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили та підлягає до виконання, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести наявність причин, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2025 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв