Справа № 523/1962/25
Номер провадження 3/523/1079/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Ружицький В.В. за усаті особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Саінчина С.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

27.01.2025 року о 18 г. 30 хв. в м. Одесі в районі ринку «Привоз» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Vino» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку , в медичному закладі розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Віталія Нестеренка,9 відмовився, чим порушив приписи п.2.5 ПДР України.

За цим фактом співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області відносно водія ОСОБА_1 27.01.2025 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 231914 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, та надав пояснення в яких зазначив, що є інвалідом 2-ї групи та 27.01.2025 року о 18:30 їхав на мопеді біля ринку "Привоз " та його зупинили поліцейські. Сказали , що він їхав збуджено та те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Запропонували пройти огляд. Він залишив мопед та поїхав на машині з поліцейськими в наркодиспансер. Коли зайшли в лабораторію там був лікар , лікарю він відмовив в проходженні огляду. Коли вийшов з лікарні , поліціянти стали йому говорити, що відмовлятися не можна, але він все одно відмовився.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та доведена у повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме:

-довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до якої останні протягом року до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.5);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 231914 від 27.01.2025 року, в якому наведені обставини порушення п.2.5 «Правил дорожнього руху» (а.с.1);

- направленням на огляд водія на стан сп`яніння від 27.01.2025 року (а.с.6);

-довідкою про наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.4);

-письмовим доказом відеодиском на якому зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (а.с.8).

Доводи ОСОБА_1 , про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпА , суд не приймає до уваги, адже п.2.5 ПДР не містить жодних виключень і законних підстав для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто законодавець пов`язує обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського, без будь яких виключень, а вже потім можливе оскарження дій поліцейського, з відповідними наслідками, за дії які можуть бути визнані неправомірними.

Вказана позиція кореспондує з практикою ЄСПЛ, яка викладена у рішенні суду по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 в якому судом зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд , оцінюючи докази за їх сукупністю, кваліфікує дії, що вчинив

ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП. Кваліфікація дій ОСОБА_1 яка зазначена в протоколі (ч.2 ст.130 КУпАП) не знайшла свого підтвердження, адже правопорушення передбачене ст.130 КУпАП ОСОБА_1 вчинено вперше.

Інших зауважень, та доводів сторона захисту не наводила.

Крім того в ході розгляду справи судом не встановлено обставин які пом`якшують адміністративну відповідальність.

Обставин, які б обтяжували адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

Адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Задля досягнення вказаної мети, з врахуванням відсутності пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, майнового стану правопорушника, ступеня його вини, особи правопорушника який до адміністративної відповідальності не притягався, не працюючий, інвалід 2-ї групи, суд вважає що за вчинене правопорушення має бути призначене покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Так як ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи від сплати судового збору останнього необхідно звільнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 23,24, 27,30, 34,35, 40-1, 33, ст.130, 221, 268, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

З вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на один рік.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити.

Відповідно ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси на протязі 10 діб з дня винесення постанови.

Суддя: В.В.Ружицький