Справа № 199/2087/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17.03.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю: захисника Федика О.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234573 від 30.01.2025, водій ОСОБА_1 30.01.2025 о 21:44 годині за адресою: м. Дніпро, вул.Яхненківська (Комінтерна), 13 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою смс-повісткою, яку він отримав 20.02.2025 о 16:00:50 годині. Також останній повідомлявся через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпрі, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, враховуючи і те, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 31.01.2025 інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Федик О.Р.

В судовому засіданні захисник Федик О.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат вказує, що згідно відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, в ході спілкування з працівником поліції, останній спровокував його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом введення в оману.

Крім того, поліцейськими не були роз`яснені водію ОСОБА_1 права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та положень ст. 63 Конституції України.

Дослідивши клопотання сторони захисту, вивчивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З приводу доводів сторони захисту, щодо закриття провадження з наведених вище підстав відповідно до клопотання від 12.03.2025, вони хоча й заслуговують на увагу, однак вказане не є підставою в даному випадку застосування положення п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234573 від 30.01.2025, водій ОСОБА_1 30.01.2025 о 21:44 годині за адресою: м. Дніпро, вул.Яхненківська (Комінтерна), 13 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори співробітників поліції, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Судом було відтворено відеозапис, долучений до адміністративного протоколу, згідно якого убачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням водія (21:52 година). Так, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівник поліції проводить поверхневий огляд автомобіля та поверхневий огляд самого водія, з подальшою пропозицією останнього пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я (22:02 година; 22:05 година), з подальшою відмовою ОСОБА_1 від вищевказаного (22:04:28 година; 22:06:02 година).

Надалі, відносно ОСОБА_1 працівник поліції складає протокол з роз`ясненням того, що його відсторонено від керування.

Судом встановлено, що відеозапис нагрудної камери поліцейського не встановлено, що у ОСОБА_1 були перевірені ознаки наркотичного сп`яніння водія, натомість з відеозапису убачається, що працівник поліції без встановлення ознак наркотичного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі.

На переконання суду, вказані ознаки працівниками поліції ніяким чином не встановлювались, як і не було висловлено про те, що у них є підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому зазначення цих ознак у протоколі є необґрунтованими та такими, що не підтверджено доказами.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 не було виписане направлення водія в заклад охорони здоров`я для проходження відповідного медичного огляду, яке складається відповідно до вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, вказаний документ й не містять матеріали справи, що свідчить у сукупності із іншими обставинами про відсутність підстав для проходження огляду на стан сп`яніння.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що підстав застосування до водія ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху до обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218124 від 11.01.2025 не убачається.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Таким чином не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що посилання захисника на те, що працівник поліції спровокував водія ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння шляхом повідомлення йому проте, що він має законне право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, створивши ОСОБА_1 хибне враження правомірності такої поведінки, спростовуються відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції, з якого убачається, що останні неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані наркотичного сп`яніння у медичному закладі, з оголошенням того, що за відмову від проходження запропонованого медичного огляду на перебування у стані наркотичного сп`яніння, щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено на розгляд до суду. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не розумів суті пред`явленої до нього поліцейським вимог, а також наслідків його відмови від проходження запропонованого медичного огляду не встановлено. Факт роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про те, що у разі відмови від проходження медичного огляду щодо останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, на переконання суду, не свідчить про упередженість співробітника поліції та провокування ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення. Доказів заінтересованості працівників поліції у результатах розгляду цієї справи, а також доказів оскарження дій працівників поліції стороною захисту не надано, а тому в даному випадку не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи адвоката про те, що водію ОСОБА_1 не було роз`яснено прав згідно вимог Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, суд вважає хибними з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 234573 від 30.01.2025, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про що останній поставив свій підпис. Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, не заявляв. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і прийняття участі в суді захисником Федиком О.Р. та надання йому можливості відстоювати позицію ОСОБА_1 в суді.

Разом з тим, суд акцентує на тому, що права, які зазначені ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати докази, клопотання.

Суд констатує, що ОСОБА_1 у повній мірі використав своє процесуальне право на захист під час розгляду справи у суді, оскільки хоча й особисто не був присутнім у судових засіданнях, однак його інтереси представляє адвокат Федик О.Р., котрий узгодив позицію із ОСОБА_1 , повідомивши суду про те, що останній не буде приймати участі в судових засіданнях у зв`язку із перебуванням на військовій службі.

Суд встановив, що по вказаній справі, стороні захисту була надана необмежена можливість знайомитися з усіма матеріалами справи, надавати докази і заявляти клопотання, чим й скористався адвокат Федик О.Р. під час розгляду справи в суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, в даному випадку також не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко