ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2955/25
провадження № 3/753/1853/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва з УПП у м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2025 року серії ЕПР1 № 218584, 11.01.2025 о 19:53 м. Київ, вулиця Затишна 3, водій, керуючи транспортним засобом Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога відмовився на місці, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Риженко Д.М. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що відсутні порушення ПДР, за обставинами, викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 218584 від 11 січня 2025 року, а саме те, що о 19-53 (як зазначено у протоколі), ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, вислухавши пояснення захисника Риженко Д.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінив докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю, встановив наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

При цьому, статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218584 від 11.01.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, відеозапис з бодікамери поліцейського, пояснення свідка ОСОБА_2 .

Зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218584 від 11.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , 11.01.2025 о 19:53 м. Київ, вулиця Затишна 3, керуючи транспортним засобом Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога відмовився на місці, чим порушив п. 2.5 ПДР.Під час події адміністративного правопорушення проводилась відео зйомка на бодікамеру. Відтак, з урахуванням викладеного, суддя приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- відеозаписом з нагрудних бодікамер 473859, 473710, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та були досліджений судом, на яких зафіксовано під час відеофіксації обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вказаного запису, 11.01.2025 о 19 год 57 хвилин 50 секунд ОСОБА_1 повідомляю співробітникам поліції про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, дослівно: «я кажу чесно, я зараз п`яний».

Крім того, відповідно до відеозапису, 11.01.2025 о 19 год 58 хвилин 03 секунди співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. У подальшому, співробітник поліції, о 19 год 59 хвилин 39 секунд роз`яснює ОСОБА_1 , положення спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735, зокрема те, що він може пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу Драгер, пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога чи відмовитись від проходження огляду.

Разом з тим, о 20 год 01 хвилина 10 секунд ОСОБА_1 сідає до свого автомобіля Honda Accord та без дозволу поліцейських залишає місце зупинки.

Після затримання ОСОБА_1 , співробітник поліції о 20 год 19 хвилин 19 секунд повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відповів відмовою.

Суд вважає, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі.

Оцінюючи наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, суд дійшов висновку, що ним підтверджується факт відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі у передбаченому законом порядку. Така відмова, полягала у свідомому ігноруванні запитань поліцейського, самовільне залишення місця зупинки транспортного засобу та безпосередньо відмовою останнього на пропозицію поліцейського.

Отже, із поведінки ОСОБА_1 , вбачається його принципове небажання проходити огляд на стан сп`яніння.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню (факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння) у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

З приводу доводів захисника ОСОБА_1 , адвоката Риженко Д.М. щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності порушення ПДР, за обставинами, викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 218584 від 11 січня 2025 року, а саме те, що о 19-53 год. (як зазначено у протоколі), ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суддею встановлено наступне.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У протоколі серії ЕПР1 № 218584 від 11.01.2025 місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення визначено як: 11.01.2025 о 19:53 м. Київ, вулиця Затишна 3, водій, керуючи транспортним засобом Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога відмовився на місці, чим порушив п. 2.5 ПДР.

При цьому, у вказаному протоколі час вчинення «11.01.2025 о 19:53» зазначено не час, коли особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а час керування транспортним засобом.

При цьому, чинними нормативно-правовими актами не визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення повинен зазначатись саме точний час, коли особа відмовилась проходити огляд на стан спяніння, а цей факт встановлюється іншими засобами доказування, зокрема відеозаписом.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, суд вважає підтвердженим те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого ним правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного судучерез Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя: І.В. МОНІН