Справа № 308/2490/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., за участі особи, яка притягується до адмін. відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали Ужгородського районного управління поліції Головного управління патрульної поліції в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, про притягнення його до адміністративної відповідальності,-

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 року о 13 год. 13 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 на вулиці вчинив конфлікт з гр. ОСОБА_2 під час якого виражався в його сторону нецензурною лайкою та наніс удар потерпілому в обличчя, чим завдано йому болю та грубо порушив громадський порядок та мораль. Чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вина гр. ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №249074від 04.02.2025 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3 від 04.02.2025 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 04.02.2025 року, випискою з мед. Картки амбулаторного хворого №309, фотоматеріалами, повідомленням начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області М. Поляк, рапортом від 16.01.2025 року, заявою гр. ОСОБА_4 від 16.01.2025 року письмовими поясненням ОСОБА_2 від 16.01.2025 року, рапортом працівника поліції від 04.02.2025 року.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що гр. ОСОБА_2 ображав його співмешканку у зв`язку з чим він став на її захист.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

В свою чергу, суд враховує характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, бере до уваги той факт, що діяння, вчинене гр. ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, його дії не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам чи правам та свободам інших осіб, тому вважає, що гр. ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись відносно нього усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ст. 173 ,256,278,283,284, КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись відносно нього усним зауваженням та закрити провадження у даній справі.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова