ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Деркач А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Кобрися О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кобрися О.М., на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винуватими у вчиненні кожним із них адміністративного правопорушення за таких обставин.

17 листопада 2024 року о 14 годині 39 хвилин ОСОБА_2 в порушення вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України, керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Київське Шосе, 92/2 та вул. Великотирнівської в м. Полтава зі сторони м. Харків у напрямку м. Київ, рухаючись на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, вчинив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який виконував маневр повороту ліворуч.

При цьому, ОСОБА_1 за вказаних вище дати, часу й місця в порушення вимог п.10.1 ПДР України, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , зі сторони м. Київ у напрямку м. Харків, при зміні напрямку руху, а саме в ході виконання повороту ліворуч, не впевнився в безпечності цього маневру, та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті ДТП пасажиру автомобіля «Nissan Rogue» ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження, а транспортним засобам - механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі адвокат Кобрись О.М. просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 і закрити провадження у справі щодо останнього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази по справі, не з`ясував характер і черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, не врахував те, що: ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, створив аварійну ситуацію та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 ; водій ОСОБА_1 завершував розпочатий рух через перехрестя, а тому водії інших автомобілів мали надати йому можливість завершити рух через перехрестя навіть якщо б у нього ввімкнувся червоний сигнал світлофора, а твердження в оскаржуваній постанові з приводу того, що ОСОБА_1 наздогнав автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , спростовуються відеоматеріалами; ДТП сталась виключно внаслідок дій ОСОБА_2 , при цьому, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення та отримав посвідчення водія в 2024 році, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців є необ`єктивним і не ґрунтується на вимогах закону.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку ОСОБА_1 і його представника адвоката Кобрися О.М., на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали провадження, дослідив доводи апелянта та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а оскаржувана постанова щодо ОСОБА_2 скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.9 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки місцевого суду щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, шляхом порушення ним вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України в апеляційному порядку не оспорюються.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами по справі, та є обґрунтованим.

Факт того, що 17 листопада 2024 року о 14 годині 39 хвилин на перехресті вул. Київське Шосе, 92/2 та вул. Великотирнівської в м. Полтава ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , зі сторони м. Київ у напрямку м. Харків, здійснював маневр повороту ліворуч, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , рухався зі сторони м. Харків у напрямку м. Київ, та на цьому перехресті відбулося зіткнення названих транспортних засобів, унаслідок чого їм було спричинено механічні пошкодження, а пасажиру автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 - тілесні ушкодження, в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується сукупністю доказів у матеріалах справи.

Між тим, доводи апелянта, які зводяться до того, що він не є винуватим у вчиненні ДТП і, як наслідок, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, позбавлені підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для встановлення наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, має бути три обов`язкові ознаки: протиправне винне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), наслідки (зокрема, у вигляді пошкодження транспортних засобів) та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Системний аналіз законодавства свідчить про те, що у випадках, коли передбачені ст.124 КУпАП наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суд повинен з`ясувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також, чи не було порушення зазначених правил одним водієм причиною їх недодержання іншим, і чи мав перший можливість уникнути ДТП та її наслідків.

Особливості причинного зв`язку мають місце в діяльності у складних системах (із використанням технічних об`єктів), що обумовлена поведінкою не однієї, а декількох осіб, які відповідно повинні дотримуватися спеціальних правил, обов`язкових для кожної з них, та недотримання яких у конкретному випадку одночасно призводить до спричинення протиправного наслідку.

У п.1.10 ПДР України наведено нормативне визначення поняття «дорожньо-транспортної пригоди» та під нею необхідно розуміти подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до вимог п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Приписи п.10.1 ПДР України передбачають повну відповідальність водія, який починає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку й до закінчення маневру. При цьому, при виконанні цих приписів ПДР України не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Зазначене вище правило покликане не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху як водіям, так і пішоходам. Виконання вимог п.10.1 ПДР України водієм, який починає рух, перестроювання чи будь-яку зміну напрямку руху, є однією з умов безпеки дорожнього руху від початку й до закінчення маневру.

ПДР України зобов`язано учасника дорожнього руху під час виконання певного маневру проявити особливу увагу до дорожньої обстановки, що покладає на нього додатковий тягар пильності з метою нестворення небезпеки для інших учасників руху. Такий тягар міститься й у положенні п.10.1 ПДР України.

Зі змісту відеозаписів із камер спостереження та автомобільного реєстратора, записаних на технічних носіях інформації (на яких зафіксовано повні обставини ДТП), вбачається, що в момент безпосередньо перед зіткненням водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , керуючи транспортними засобами, рухались на жовтий сигнал світлофора. Разом з цим, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, а саме в ході виконання повороту ліворуч, не переконався в безпечності цього маневру, те, що він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та передньою частиною керованого ним транспортного засобу вчинив зіткнення з боковою частиною автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , водій якого - ОСОБА_2 , рухався в зустрічному напрямку та, побачивши маневр ОСОБА_1 , скерував свій автомобіль наскільки це було можливим управо, де вже на середній смузі його руху відбулося зіткнення. Проїзна ж частина мала 3 смуги руху в кожному напрямку, була прямолінійною та дорожня обстановка (в тому числі розташування інших автомобілів) не містила будь-яких перешкод, що ускладнювали би оглядовість чи видимість дорожньої ситуації для ОСОБА_1 , який мав можливість завчасно помітити рух автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , оцінити дорожню обстановку й виконати маневр у безпечний спосіб без порушення вимог ПДР України. На користь такого висновку додатково свідчить і те, що ОСОБА_1 надав перевагу в русі транспортним засобам, які безпосередньо перед ДТП рухались перед автомобілем «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 , у тому числі тим, які рухалися з ідентичною траєкторією та приблизно аналогічним швидкісним режимом (а.с.9, 33).

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що зіткнення мало місце не на початку здійснення ОСОБА_1 повороту ліворуч, а в межах середньої смуги руху, при наявності значних розмірних характеристиках смуг руху, що додатково підтверджує ігнорування ним закріпленого в п.10.1 ПДР України обов`язку.

Переконання в безпечності свого маневру, своєчасна відмова від виконання повороту ліворуч та надання переваги в русі зустрічному транспортному засобу, що повинен був зробити ОСОБА_1 (незалежно від дій ОСОБА_2 ), але безпідставно не здійснив цього за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод, виключала можливість зіткнення, а характер допущеного ОСОБА_1 порушення вимог п.10.1 ПДР України вказує на те, що воно було причиною виникнення ДТП і жодні обставини не звільняли його від обов`язку виконати ці вимоги ПДР України.

Аналізуючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ДТП, хронологію і динаміку розвитку події, характер, черговість допущених водіями порушень, причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху кожного з них і неподільними наслідками, що настали, суд апеляційної інстанції констатує, що порушення вимог ПДР як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 перебувають у причинному зв`язку із зіткненням та наслідками, що настали, є самостійними, не були вимушеними й не обумовлені виключно створенням аварійної ситуації одним із водіїв щодо другого. У цьому випадку не було факту того, що порушення зазначених вище Правил одним водієм стало причиною їх недодержання іншим, кожен із водіїв мав можливість шляхом виконання ПДР уникнути зіткнення, а, отже, і спричинення наслідків, що настали від ДТП.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку із вчиненою ним ДТП і, зокрема, спричинило механічні пошкодження транспортних засобів та тілесні ушкодження пасажиру автомобіля «Nissan Rogue», н.з. НОМЕР_1 (неподільні наслідки, що настали від протиправних дій як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 ). ОСОБА_1 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання означених вимог ПДР України й перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього.

Тому висновок першої судової інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є правильним.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП).

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 , керуючи джерелом підвищеної небезпеки, вчинив адміністративне правопорушення проти безпеки дорожнього руху шляхом грубого порушення вимог ПДР України в населеному пункті, що призвело до травмування потерпілої ОСОБА_3 (пасажира автомобіля, яким керував ОСОБА_2 ) у вигляді заподіяних їй тілесних ушкоджень і до значних механічних пошкоджень транспортних засобів, не надав належний критичний осуд своїм протиправним діям, а намагався перекласти в повному обсязі винуватість на іншого учасника ДТП, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має цивільну дружину, є водієм із 2024 року, працює кореспондентом ТОВ «Уяви!», його трудова діяльність безпосередньо не пов`язана з виконанням функцій водія, не має обставин, які би пом`якшували чи обтяжували відповідальність.

Ураховуючи викладені вище дані та обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, але в мінімальному розмірі, відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП, із урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, у зв`язку з чим підстави для його пом`якшення відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому вона не підлягає задоволенню.

Що стосується тверджень ОСОБА_3 (дружини ОСОБА_2 ) про необхідність закриття апеляційного провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , то вони позбавлені підстав оскільки вказана обставина не є підставою для закриття саме апеляційного провадження (тобто провадження за апеляційною скаргою) та, більше того, постанову місцевого суду оскаржено адвокатом в інтересах іншої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, як слідує із системного аналізу процесуального законодавства, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За загальним правилом прийняття судом постанови про закриття провадження незалежно від підстави такого закриття в будь-якому випадку є свідченням покращення становища особи у порівнянні з постановою суду щодо накладення на особу адміністративного стягнення.

У п.2 ч.8 ст.294 КУпАП закріплено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер до набрання оскаржуваною постановою законної сили 09 січня 2025 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11 січня 2025 року, виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.71).

Ураховуючи викладені вище обставини, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2 належить скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.9 ч.1 ст.247 КУпАП. Наведена вище підстава закриття провадження не є реабілітуючою, не спростовує факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а лише свідчить про відсутність адміністративно-правових наслідків учиненого діяння в межах цієї справи про адміністративне правопорушення для ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кобрися О.М., залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.9 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку зі смертю особи, щодо якої було розпочато провадження у справі - ОСОБА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун