ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/708/25 Справа № 175/1010/25 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Седих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., адвоката Ухова Р.В., який діє в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу адвоката Ухова Р.В. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 10 листопада 2024 року, о 22 годині 40 хвилин, в м. Краматорську водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYNDAI TUCSON», н/з НОМЕР_1 по мокрому асфальтному покриттю рухаючись по вул. Ярослава Мудрого з боку вул. Двірцева виїжджаючи на перехрестя з вул. Паркова не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив наїзд на металеву огорожу та опору ЛЕМ №84. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження балансоутримувачу металевої огорожи та опори завдано матеріальні збитки. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та порушив п. 12.1, 12.1 ПДР.

Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень 00 копійок. Стягнуто судовий збір в дохід держави в сумі 605,60 грн.

На зазначену постанову захисник Ухов Р.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що розгляд справи проведений без участі захисника та ОСОБА_1 , матеріали справи взагалі не містять доказів належного повідомлення, про дату слухання стало відомо з порталу «Судової влади». Наголошує, що судом першої інстанції було проігноровано клопотання захисника Ухова Р.В. (а.с10) про залучення захисника, про ознайомлення з матеріалами справи, про відкладення у зв`язку, з чим було порушено право на доступ до правосуддя та порушено право на захист. Зазначає, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи оскільки не було належним чином досліджено фактичні обставини справи, суд спирався лише на письмові докази, не викликавши сторін у судове засідання та позбавивши ОСОБА_1 права на захист своїх прав.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів, які свідчать про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а наявний протокол, який міститься в матеріалах справи не відповідає опису, схема з місця ДТП взагалі не стосується вищезазначеного протоколу. А сам протокол з номером АДД №982939 станом на 11.12..2024р. навіть не був зареєстрований.

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник адвокат Ухов Р.В. не заперечував проти розгляду справи без участі особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 та просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Ухова Р.В., який діє в інтересах, особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення 28 січня 2025 року через електронний суд (а.с.10-14) захисником Уховим Р.В., який діяв в інтересах особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано клопотання про залучення його в якості захисника, про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення справи.

Але судом першої інстанції дане клопотання було проігноровано, що призвело до порушення прав та свобод учасників справи, порушення приписів чинного законодавства та ненадано захиснику можливості участі в судовому засіданні, що є порушенням доступу до правосуддя та є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, кожний обвинувачений має щонайменше права мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

В матеріалах справи, відсутні будь які підтвердження того, що суд першої інстанції намагався забезпечити можливість захиснику брати участь в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вище вимог закону, чим порушив процесуальні права особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її право на захист.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у даній справі мотивував його тим, що вину ОСОБА_1 доведено, він дійсно порушив правила дорожнього руху, а саме порушив п.12.1, п.12.1 та з урахуванням вимог ст.124, ст.ст.283-284 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Суддею апеляційної інстанції встановлено та перевірено в судовому засіданні, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 982939 від 10.11.2024 року про те, що 10.11.2024 року о 22-40год. в м. Краматорську водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYNDAI TUCSON», н/з НОМЕР_1 по мокрому асфальтному покриттю рухаючись по вул. Ярослава Мудрого з боку вул. Двірцева виїжджаючи на перехрестя з вул. Паркова не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив наїзд на металеву огорожу та опору ЛЕМ №84. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження балансоутримувачу металевої огорожи та опору завдано матеріальні збитки. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та порушила п. 12.1, 12.1 ПДР.

Так, статтею 124 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 вбачається, що йому у вину ставиться порушення вимог п.12.1, 12.2 ПДР.

Суд першої інстанції в постанові визнав доведеним порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1, 12.1 ПДР, при цьому послався на протокол про адміністративне правопорушення від 10.11.2024р. та додатки до нього, без їх дослідження.

В постанові суду відсутнє належне обгрунтування, з яких саме матеріалів підтверджується вина водія в порушені ним правил дорожнього руху, що спричинило ДТП. Не відповідають дійсності зазначені в постанові порушення ПДР протоколу, який містится в матеріалах справи.

У своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що схема місця ДТП, що наявна в матеріалах справи, згідно зазначеній в ній інформації є додатком до іншого протоколу ААД № 982938, заслуговує на увагу. Дійсно до суду направлений протокол серії ААД № 982939 (а.с.4), а в схемі з місця ДТП зазначений інший протокол (а.с.5), що підтверджено матеріалами справи, згідно опису матеріалів справи , які були направлені (а.с.3) взагалі не зрозуміло, який же протокол направлявся і яка схема.

Наявна у матеріалах справи схема місця ДТП ніяким чином не стосується данного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в наслідок судового розгляду справи крім проколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 982939 від 10.11.2024 року ніякими іншими доказами не підтверджуються висновки оскарженої постанови про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Враховуючи зібрані по справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що неможливо в повній мірі встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні докази не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є порушення правил дорожнього руху, а ця обставина не була доведена з належною повнотою в ході судового розгляду справи, то апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення. Тому оскаржена постанова, як не обґрунтована підлягає скасуванню.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ухова Романа Владиславовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2025 року, - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП шодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя