Номер провадження: 33/813/795/25
Номер справи місцевого суду: 495/418/25
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н.Д.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., перевіривши апеляційну скаргу Поповича Владислава Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року про відмову у задоволення заяви про відвід судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни по справі № 495/418/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 20 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку Попович В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відвести суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомову Ольгу Юріївну від розгляду справи №495/418/ та №495/419/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 294 КУпАП містить примітку, згідно з якою офіційне тлумачення положення частини другої статті 294 «стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення» міститься у Рішенні Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Так, у рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015 визначено, що положення частини 2 статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу (заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх); про закриття справи.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених в ст. 284 КУпАП.

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута (рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, постанова судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року не може бути предметом апеляційного оскарження, оскільки така постанова не входить до вичерпного переліку судових рішень, передбаченого ст. 284 КУпАП, право на оскарження яких регламентовано ст. 294 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду, а тому скаргу слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, рішенням Конституційного Суду №2-рп/2015 від 31 березня 2015 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поповича Владислава Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року про відмову у задоволення заяви про відвід судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік