Справа № 175/2833/25
Провадження № 3/175/1159/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" березня 2025 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли від ВП №1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом ВАВ №018724, ОСОБА_1 , 24.11.2024 року о 18:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, а саме, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого не могла здійснювати догляд та піклування свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитину було вилучено з родини, у зв`язку з загрозою його життю та здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною 1 статті 184 КУпАП України передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши письмові матеріали, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері - ОСОБА_1 , письмовими поясненнями, наявними в матеріалах справи, в яких ОСОБА_1 , зокрема, зазначила, що сил та бажання здійснювати догляд за сином не має.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суддя визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Згідно ст. 247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила правопорушення 24.11.2024 року. При цьому суддя звертає увагу на те, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, даний адміністративний матеріал був переданий в провадження судді Журавель Т.М. лише 06.03.2025 року, тобто вже після спливу тримісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, суддя доходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 184, 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т. С. Журавель