06.03.2025 Єдиний унікальний № 371/204/25
провадження № 3/371/211/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/204/25

Провадження № 3/371/211/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

Відносно ОСОБА_1 07 лютого 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 104979, передбачене ст. 173 КУпАП, за змістом якого 01 лютого 2025 року о 14 годині, перебуваючи біля будинку під номером АДРЕСА_2 , вона висловлювалася в грубій формі на адресу громадянина ОСОБА_2 , чим ображала людську гідність та громадську мораль.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що не вчиняла жодних протиправних дій відносно потерпілого. Потерпілий є сином її сусідки ОСОБА_3 , з якою вона має спір щодо межі земельної ділянки. 01 лютого 2025 року вона побачила потерпілого та зробила зауваження щодо стовпчиків, які він поставив на межі. Після цього потерпілий почав її погрожувати фізичною розправою. Вона викликала працівників поліції, які щодо потерпілого склали протокол про адміністративне правопорушення за вчинення таких дій.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Божок М.І. в судовому засіданні зазначив, що його підзахисна 01 лютого 2025 року жодних протиправних дій щодо потерпілого не вчиняла. Пояснив, що ОСОБА_1 має давній конфлікт з матір`ю потерпілого, яку 09 серпня 2022 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Захисник вважає, що в діях його підзахисної склад адміністративного правопорушення відсутній, тому просив закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив той факт, що з ОСОБА_1 у його матері ОСОБА_3 наявний спір щодо користування суміжними земельними ділянками. 01 лютого 2025 року ОСОБА_1 сварилася з його матір`ю, протиправних дій щодо нього не вчиняла. Він не розуміє, чому таке написав працівник поліції. Цього дня щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Верховний Суд України у постанові від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12) сформулював правову позицію, відповідно до якої громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного тощо.

У цій постанові Верховний Суд України наголосив, що хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства.

Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП наявність в цих діях хуліганського мотиву має бути доведена.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини», «Коробов проти України»), яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає про відсутність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення 01 лютого 2025 року ОСОБА_1 виражалася в грубій формі в бік ОСОБА_2 . Працівником поліції у протоколі не конкретизовано, які саме вирази застосовувала ОСОБА_1 . Такої інформації не містять дані доданих до протоколу письмових доказів.

У заяві про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 вказував, що ОСОБА_1 систематично провокує та розпочинає лайки з ним та його матір`ю, образливо чіпляється до них, поширює щодо них неправдиві вигадки, здійснює завідомо неправдиві виклики поліції. Просив притягнути її до адміністративної відповідальності.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , додані до протоколу про адміністративне правопорушення, містять посилання на наявність давнього конфлікту між його матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначені в протоколі факти заперечив та підтвердив наявність особистих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , викликаних недотриманням правил добросусідства.

Пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілого ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, узгоджуються між собою та підтверджуються письмовими матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Такі пояснення дають підстави для висновку, що 01 лютого 2025 року між ними виникала конфліктна ситуація, наслідком якої було притягнення потерпілого до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не було вчинено дій, які можна розцінити як такі, що носять характер порушення громадського порядку.

Аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони дрібного хуліганства, що виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

На підставі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, відповідальність за вчинення яких настає за ст. 173 КУпАП, вказує на наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О.Капшук