Справа № 553/262/25
Провадження № 3-зв/553/2/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.03.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Москаленко В.В., за участю секретаря судового засідання Микуці К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Подмаркової Ю.М. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 553/262/25)

установив:

05.03.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява про відвід на розгляд судді Москаленко В.В.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Ленінького районного суду м. Полтава знаходяться на розгляді матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за ст., ст. 124, 130 КУпАП справи № 553/259/25, 553/262/25. Розгляд даних справ здійснює суддя Подмаркова Ю.М..

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУПАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп., справа №553/304/23). Дану справу розглядала суддя Подмаркова Ю. М. 06.07.2023 року суддя Полтавського апеляційного суду

Гальонкін С. А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року, задовольнив апеляційну скаргу. Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року скасовано, а провадження по справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Заявник зазначив, що розгляд матеріалів адміністративного правопорушення по справі

№ 553/304/23 суддею Подмарковою Ю. М. відносно ОСОБА_1 свідчить про упередженість та можливу особисту заінтересованість, а тому заявив даний відвід, так як вищезазначене викликає сумнів у неупередженості судді Подмаркової Ю. М..

У судове засідання 13.03.2025 учасники розгляду заяви про відвід не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, неявка учасників не перешкоджає розгляду заяви.

Суддя Подмаркова Ю.М. додаткових пояснень чи обґрунтувань не надала.

За таких обставин суд дійшов висновку, щодо можливості розгляду справи, без участі сторін.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно частини 1 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, слід застосувати аналогію закону та керуватися нормами КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Статтями 75, 76, 80КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу судді. Відвід повинен бути вмотивованим.

В заяві про відвід судді, зазначає, що суддя Подмаркова Ю.М. розглядала справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, винесла постанову, яка в подальшому була скасована судом апеляційної інстанції.

При цьому, заявником ОСОБА_1 вимога про відвід судді належним чином не вмотивована та не надано жодних доказів наявності обставин, передбачених статтями 75, 76 КПК України, які в дійсності викликали б сумнів у неупередженості судді, відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити.

Також, суд зазначає, що незгода з процесуальними рішеннями судді, не є підставою для його відводу, оскільки вона не може стверджувати про упередженість судді, а є лише підставою для оскарження судового рішення в апеляційному порядку після розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, КПК України, ст.ст. 268, 283-285 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Подмаркової Ю.М. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 553/262/25) залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави В. В. Москаленко