Справа № 444/2774/24 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 33/811/231/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Войтович О.М., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Войтович О.М. на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 23 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 23.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 13.06.2024 року о 12 год. 37 хв. на автодорозі Боянець-Туринка 116 км. керував транспортним засобом марки "Skoda Octavia tour" д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України.

Захисник Войтович О.М. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог законодавства, оскільки працівниками поліції порушено порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема не здійснили направлення ОСОБА_1 для огляду до найближчого медичного закладу.

Розглянувши матеріали справи № 444/2774/24 та дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були, зокрема в частині виконання свого обов`язку належного роз`яснення ОСОБА_1 порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт поліцейського, відеозаписи.

Однак при цьому суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, з дослідженого відеозапису події (відеозапис «Худоба 130» з 03 хвилини по 4 хвилину відеозапису) апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 після відмови проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням працівниками поліції спеціального приладу Драгер повідомив працівників поліції, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом здачі біологічного середовища (крові), на що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі буде проведено з використанням спеціального приладу Драгер, після чого ОСОБА_1 було роз`яснено його право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.9).

Тобто працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він має три можливих варіанти розвитку події, а саме: пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі лише з використанням приладу Драгер, або має право відмовитися від проходження огляду.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак законодавством не передбачено права особи, яка керує транспортним засобом, відмовитися від огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком, а не правом, оскільки за відмову від огляду настає адміністративна відповідальність.

А тому, виходячи з хибних роз`яснень працівника поліції ОСОБА_1 про наявність в нього права на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в останнього викликало бажання скористатися таким своїм правом, хоча таке у відповідності до вимог законодавства та за наявності визначених підстав у водія транспортного засобу відсутнє.

Таким чином, з відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції чітко встановлено, що водій ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом здачі біологічного середовища (крові), проте будучи введеним в оману наполегливим (неодноразовим) роз`ясненням працівником поліції водію ніби-то його права відмови від проходження огляду, в кінцевому водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

В даному випадку присутнє спонукання (неодноразове пропонування) працівником поліції водія до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів вільне волевиявлення водія від проходження такого огляду.

З викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту вільного волевиявлення водія при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в наслідок хибного роз`яснення працівником поліції неіснуючого (незаконного) права водія на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і такі сумніви у відповідності до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були допущені порушення вимоги КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів, які ставлять під сумнів законність підстав складення протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 798986 від 13.06.2024 року, доданих до нього доказів та можливість прийняття їх до уваги як належних та допустимих доказів, з огляду на зафіксовані обставини на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Войтович О.М. задоволити.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 23 січня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №444/2774/24 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.