П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025Справа №607/3308/25

24 лютого 2025 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423163 від 13 лютого 2025 року, 27 січня 2025 року з кримінального провадження №0000014 були виділені матеріали про притягнення батьків неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відповідальності, оскільки матір останнього ОСОБА_1 належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, що виразилось в тому, що ОСОБА_2 15 січня 2025 року о 16 год 30 хв покинув місце спільного проживання, був відсутній та матір не повідомляв про місце свого перебування. 17 січня 2025 року близько 10 год було встановлено місце перебування ОСОБА_2 та доставлено останнього додому і передано матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Вказала, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання сина ОСОБА_2 . Так, син 15 січня 2025 року о 16 год 30 хв поїхав в м. Тернопіль до своєї подруги. Вона попросила сина щоб він сів на автобус о 20 год 20 хв та повернувся додому. О 21 год 05 хв з невідомого акаунту «Телеграм» до неї зателефонував син та повідомив, що не встиг сісти на автобус о 20 год 20 хв та він добереться самостійно, його додому завезуть друзі. Після останньої розмови з сином останній не виходив на зв`язок та вона одразу ж звернулася в поліцію за даним фактом. Зазначила, що з сином проведено профілактичну бесіду. Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є провина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи свої дії протиправно ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №423163 від 13 лютого 2025 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, що виразилось в тому, що ОСОБА_2 15 січня 2025 року о 16 год 30 хв покинув місце спільного проживання, був відсутній та матір не повідомляв про місце свого перебування. 17 січня 2025 року близько 10 год було встановлено місце перебування ОСОБА_2 та доставлено останнього додому і передано матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Вказала, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання сина ОСОБА_2 . Так, син 15 січня 2025 року о 16 год 30 хв поїхав в м. Тернопіль до своєї подруги. Вона в цей час перебувала на роботі. Попросила сина щоб він сів на автобус о 20 год 20 хв та повернувся додому. О 21 год 05 хв з невідомого акаунту «Телеграм» до неї зателефонував син та повідомив, що не встиг сісти на автобус о 20 год 20 хв, а тому добереться самостійно. Після останньої розмови з сином він не виходив на зв`язок, а тому вона звернулася в поліцію. Зазначила, що з сином проведено профілактичну бесіду.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року, які знаходяться в матеріалах справи.

Наявні в матеріалах справи протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16 січня 2025 року, письмова заява ОСОБА_1 від 16 січня 2025 року, протокол допиту свідка від 16 січня 2025 року, постанова про закриття кримінального провадження від 27 січня 2025 року не підтверджують факту неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання сина ОСОБА_2 , зокрема факту свідомого протиправного ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання сина.

Той факт, що неповнолітній син ОСОБА_1 не повернувся вчасно додому за їх домовленістю, не свідчить про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання сина. Більше того, мати дізнавшись про факт відсутності сина, звернулася у поліцію.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відтак, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька