Єдиний унікальний номер: 379/19/25
Провадження № 3/379/65/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 06.01.2025 з батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 122-1Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- ст. 185Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

16.12.2024 о 23 год. 01 хв. в м. Тараща на вул. Садова, 26, керуючи ТЗ ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу шляхом подання звукового та світлового спец. сигналу працівниками поліції, чим порушив п.8.9.а, п.2.4 Правил дорожнього руху України.

За вказаним фактом на ОСОБА_1 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 серії ЕПР1 № 198244 за ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 16.12.2024 о 23 год. 01 хв. в м. Тараща на вул. Шевченка, 66, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21053 з н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатору алкотестера приладу «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку категорично відмовився чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України

За вказаним фактом на ОСОБА_1 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 серії ЕПР1 № 198212 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16.12.2024 о 23 год. 05 хв. Білоцерківський район, Київська область, м. Тараща, вул. Садова, 26, гр. ОСОБА_1 здійснював злісну непокору законній вимозі поліцейського, не виконував неодноразові вимоги припинити правопорушення, а саме дрібного хуліганства та невиконання законної вимоги не залишати місце вчинення правопорушення та намагався втекти з місця події.

За вказаним фактом на ОСОБА_1 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 серії ВАД № 330287 за ст. 185 КУпАП.

Постановами Таращанського районного суду Київської області від 11.02.2025 матеріали адміністративних справ № 379/21/25, 379/22/25 та № 379/19/25 були об`єднані в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі № 379/19/25.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП не визнав, а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП визнав. Суду пояснив, що він 16.12.2024 допомагав знайомому ОСОБА_2 з ремонтом в будинку, а саме пересувати меблі. Після цього випили по пляшці пива. Після чого за ним заїхав його вітчим ОСОБА_3 . Коли вони їхали додому, близько 23 години за ними став їхати автомобіль поліції з увімкнутими спеціальними світловими сигналами, кольору яких він не пам`ятає. ОСОБА_3 не мав при собі документів, тому не став зупинятись, хотів доїхати додому, оскільки відстань залишилась незначна. Сказав, що він ( ОСОБА_3 ) піде додому за документами, а я тим часом відволічу поліцейських. Коли машина зупинилась на вул. Садовій, ОСОБА_3 пішов додому за документами, а він побіг від автомобіля, але спіткнувся і упав після чого його затримали. Його привели до автомобіля та він попросив викликати швидку медичну допомогу, оскільки після падіння сильно боліла рука. На автомобілі швидкої медичної допомоги його відвезли до лікарні, де оглянули та зробили рентген. Значних ушкоджень руки не виявили, тому через деякий час його відпустили додому. Свою вину за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП не визнав, оскільки не керував автомобілем, а за ст. 185 КУпАП визнав, оскільки дійсно намагався втекти від працівників поліції, не виконавши вимогу залишатися на місці.

Відповідаючи на питання ОСОБА_1 додатково пояснив, що 16.12.2024 з ним також був ОСОБА_4 . Від ОСОБА_5 спочатку повіз додому ОСОБА_6 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, а він на задньому. Після затримання у нього сильно боліла рука був больовий шок, тому він не може пояснити, які документи йому надавались на підпис працівниками поліції, але він відмовився їх підписувати. Чому він побіг вулицею від автомобіля, а не додому разом із вітчимом він пояснити не може. Також не може пояснити, чому працівники поліції подумали, що за кермом автомобіля був він. Він заперечував, що за кермом був він, але про те, що за кермом був ОСОБА_7 працівникам поліції він не повідомив. Швидка медична допомога забрала його до лікарні через 5-10 хв., але за цей час ОСОБА_7 з документами не повернувся.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Саламашенко А.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження у об`єднаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , оскільки той не керував транспортним засобом. За ст. 185 КУпАП вважає, що ОСОБА_1 дрібного хуліганства не вчиняв, але не виконав законні вимоги працівників поліції залишатися на місці та намагався втекти, тому вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, та наголосив на визнанні вини ОСОБА_1 за цією статтею КУпАП.

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в судовому засіданні були заслухані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 його пасинок, тобто син його дружини від попереднього шлюбу. 16.12.2024 ОСОБА_1 зателефонував йому після 10 години вечора, попросив заїхати за ним до його товариша. Коли він приїхав то в машину на заднє сидіння сів ОСОБА_1 , а на переднє пасажирське сидіння сів його товариш ОСОБА_9 , якого він завіз додому першим. Коли він з ОСОБА_10 їхали додому, він помітив позаду автомобіль поліції. В цей час він зрозумів, що не мав при собі документів, тому прискорився і поїхав додому. Поліцейська машина не прискорювалась і їхала позаду на відстані 300 м. Автомобіль він зупинив біля гаража і побіг додому за документами, ОСОБА_10 також побіг, але вниз вулицею. До поліції він більше не виходив, оскільки хвилин через 10 вони роз`їхалися.

В подальшому ОСОБА_3 змінив свої пояснення та відповідаючи на питання судді вказав, що до гаража повернувся через 10 хвилин та стояв, дивився за тим, що відбувається, бачив автомобіль швидкої медичної допомоги, але він до працівників поліції не підходив та не повідомляв, що за кермом був він. До автомобіля швидкої медичної допомоги він також не підходив, за стан здоров`я ОСОБА_1 не запитував. ОСОБА_10 з`явився вдома десь через годину, але він вже ліг спати та не цікавився у ОСОБА_10 тим, що з ним відбулось. З`явитись до суду в якості свідка його попросив ОСОБА_1 ..

Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_1 його товариш. 16.12.2024 року вони разом допомагали ОСОБА_2 вдома пересувати меблі. Після того вони, у тому числі і ОСОБА_10 , випили по пляшці пива. ОСОБА_1 сказав, що заїде його вітчим та відвезе нас додому. Через деякий час дійсно за ними на автомобілі заїхав якийсь чоловік в окулярах. Він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_10 сів на заднє сидіння. Це вже було після 10 години вечора. Його першого підвезли додому, а ОСОБА_10 з вітчимом потім поїхали до себе додому. Чи сідав ОСОБА_10 після того за кермо він не бачив.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали об`єднаної адміністративної справи, проглянувши відеозапис із нагрудної боді-камери поліцейського, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, за змістом ст. 185 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Крім того, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57 (далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС).

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 3 Порядку №1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 5, 6 та 8 Порядку №1103 передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом наявними у матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення доказами.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на результатах дослідження в судовому засіданні наступних доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198212 від 17.12.2024 (а.с.1);

- акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого установлено, що огляд останнього у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук - не проводився. ОСОБА_1 від підпису вказаного акту відмовився (а.с.7);

- направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ТМР Таращанська міська лікарня від 16.12.2024, у якому зафіксовано ознаки сп`яніння, які були виявлені працівником поліції у водія ОСОБА_1 : поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. У вказаному направленні зазначено, що огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння не проводився, ОСОБА_1 від підпису направлення відмовився (а.с.8);

- рапорту поліцейського капрала поліції Анжеліки Перевізної від 17.12.2024 з якого вбачається, що під час несення служби в складі наряду Вулкан 0813 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в Таращанській ОТГ, смт. Тараща по вул. Сікевича Володимира було помічено ТЗ ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_2 , який ігнорував всі звукові та світлові спец. сигнали подані працівниками поліції з вимогою про зупинку. Під час зупинки даного транспорту водій вибіг з нього та почав втікати в напрямку ставка, по дорозі здійснив декілька падінь. В результаті о 23 год. 05 хв. було затримано даного громадянина, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. О 23 год. 14 хв. повідомлено центр БПД, прийняла ОСОБА_13 , звернення № 004-100002905. Адвокат не зміг прибути у зв`язку з тим, що немає вільних в Білоцерківському районі, про що повідомив оператор центру БПД зателефонувавши згодом. Під час затримання гр. ОСОБА_1 повідомив, що у нього болить права рука, у зв`язку з чим спецзасіб кайданки не застосовувався. Працівниками поліції було здійснено виклик на спецлінію 103. Прибула ШМД 333, старший ОСОБА_14 , котрі оглянувши останнього вказали на необхідність його госпіталізації для обстеження. Працівниками поліції було здійснено супровід карети швидкої медичної допомоги до Таращанської міської лікарні де ОСОБА_1 знову намагався втекти від працівників поліції, але під слизнувся та впав. Медики здійснили доогляд водія та зробили рентген знімок, попередній діагноз забій правого плечового суглобу, травми отримані з власної необережності. Під час спілкування в останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора алкотестера приладу Драгер або у встановленому законом порядку в медичному закладі на що водій категорично відмовився. У зв`язку з цим відносно гр. ОСОБА_1 складено наступні адмін. Матеріали: протокол АЗ серії АПЗ18 № 040596 за ст. 261 КУпАП, протокол за ст. 185 КУпАП серії ВАД № 330287, протокол за ст. 122-2 КУпАП серії АПР1 № 198244, протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 198212. Останнього звільнено 17.12.2024 о 01 год. 01 хв.. Заяв та пояснень не надходило. Подію зафіксовано на нагрудні БК Моторола 476668, 476739 (а.с.10 та на звороті);

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330287 від 17.12.2025 (а.с.53);

- відомостями протоколу про адміністративне затримання серії АПЗ18 № 040596 від 17.12.2024, з якого установлено, що 16.12.2024 о 23 год. 05 хв. до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання з метою припинення адміністративного правопорушення та складання адміністративних матеріалів. Від підпису вказаного протоколу ОСОБА_1 відмовився. 17.12.2024 о 01 год. 01 хв. ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з припиненням правопорушення та складенням адміністративних матеріалів (а.с.55 та на звороті);

- додатком до протоколу чотирма дисками з відеозаписами, які містять записи з нагрудних камер поліцейських № 476668, № 476739, № 476753 та № 476741 від 17.12.2024 (а.с.11, 62, 114) на яких зафіксовано:

* 1-й диск: clip0 clip8 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476741), clip9 (відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 476668);

* 2-й диск: clip10 clip17 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476668), clip18 - clip19 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476753);

* 3-й диск: clip20 clip27 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476753), clip28 clip29 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476739) ;

* 4-й диск: clip30 clip37 (відеозаписи з нагрудної камери поліцейського № 476739).

При цьому, файли clip0 (23:13) та clip12 (0:00) містять відео фіксації вимоги (пропозиції) працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та його відмову з посиланням на те, що він пішохід.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також відеозаписом, зафіксованими із застосуванням нагрудної камери патрульного поліцейського, що міститься на третьому СD-диску у файлі clip28. Зокрема на запису чітко видно, що автомобіль поліції з ввімкненими світовими спецсигналами синього та червоного кольорів, а також періодично вмикаючи звуковий спец. сигнал «сирену», переслідує автомобіль ВАЗ, перебуваючи позаду на незначній відстані. Також з вказаного відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіля ВАЗ відкрились тільки дверцята водія, а автомобіль поліції одразу під`їхав впритул та також зупинився, освітлюючи автомобіль ВАЗ своїми фарами. За таких умов висновую, що працівники поліції не могли не бачити, хто саме керував автомобілем ВАЗ, а також куди став тікати водій. Оскільки працівники поліції наздогнали саме ОСОБА_1 та затримали його при спробі втечі, тому, поза розумним сумнівом, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. У випадку, якби автомобілем керував ОСОБА_3 , працівники поліції не могли цього не помітити, а тому затримали б саме його.

З наведених вище причин, пояснення ОСОБА_3 оцінюються критично, оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які були досліджені в суді. Так, з відеозаписів вбачається, що між зупинкою автомобіля ВАЗ та приїздом автомобіля швидкої медичної допомоги пройшло 30 хвилин, а до від`їзду з місця події автомобіля швидкої медичної допомоги з ОСОБА_1 більше 45 хвилин. Тобто у ОСОБА_3 було достатньо часу, щоб принести з будинку документи та надати їх працівникам поліції. Крім того, на жодному з відеозаписів не зафіксовано присутність ОСОБА_3 на місці зупинки автомобіля ВАЗ. Враховуючи родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є вітчимом та пасинком, роблю висновок про те, що дії ОСОБА_3 зумовлені наявністю бажання допомогти пасинку ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Надаючи оцінку поясненням свідка ОСОБА_8 , беру до уваги, що він не був присутній в автомобілі ВАЗ під час його переслідування автомобілем поліції та зупинки, а тому він не може стверджувати, хто в цей момент керував автомобілем.

Також, звертаю увагу, що з досліджених відеозаписів вбачається три спроби ОСОБА_1 втекти від працівників поліції, у тому числі дві мали місце вже після того, як ОСОБА_1 був фактично затриманий працівниками поліції:

1) після його повернення працівниками поліції до місця зупинки автомобіля ВАЗ, коли ОСОБА_15 забіг до двору сусіднього будинку;

2) після доставлення ОСОБА_1 автомобілем швидкої медичної допомоги до лікарні, коли він намагався втекти від входу в приміщення лікарні, але послизнувся і впав, що свідчить про невиконання ним законної вимоги працівників поліції не залишати місця вчинення правопорушення.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, суддя кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню (вимозі) поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять даних на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, протягом року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, матеріали, що характеризують особу, яка притягається до відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність.

Правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , входить до глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» та належить до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією статті 185 КУпАП передбачено накладення на особу, винну у вчиненні цього правопорушення, адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено накладення на особу, винну у вчиненні цього правопорушення, адміністративного стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, - необхідним і достатнім буде застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є більш серйозним правопорушенням порівняно зі ст. 185 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за змістом ч. 1 ст. 122-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2024 серії ЕПР1 № 198244 вбачається, що 16.12.2024 о 23 год. 01 хв. в м. Тараща на вул. Садова, 26, керуючи ТЗ ВАЗ 21053 н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу шляхом подання звукового та світлового спец. сигналу працівниками поліції, чим порушив п.8.9.а, п.2.4 Правил дорожнього руху України. У протоколі констатовано факт порушення ст.122-2 КУпАП без зазначення частини статті, яку порушено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. (3028 грн. х 0,2).

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 36, 38, 247, 252, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст. 185 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 і ст. 185 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню:

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок;

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (реквізити: отримувач - ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; код банку отримувача (МФО): 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити: стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795; отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД