ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4399/24 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/343/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ігнатова Є.Є. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ігнатова Є.Є. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що 2 серпня 2024 року о 8 год. 45 хв., на вул. Центральна, буд. 1 у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN-VW 7DB, н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 02.08.2024. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Ігнатов Є.Є., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою у зв`язку із відсутністю достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені в протоколі.

Вказує, що в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» ОСОБА_1 не проінформовано про конкретну причину транспортного засобу з детальним її описом. З відеозапису вбачається про незаконну зупинки водія ОСОБА_1 , оскільки «здійснення фільтраційних заходів», не є законною підставою для зупинки автомобіля.

Посилаються на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та вимог Порядку № 32, його огляд має бути проведений посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини. Отже, вказаний огляд відповідно до вимог чинного законодавства, є недійсним. Відтак, додані до протоколу медичний висновок, акт огляду, слід визнати недопустимими та такими, що отриманні з порушенням встановленого законом порядку.

Стверджує, що суд першої інстанції істотно змінив його пояснення, які він, як захисник Глушневського В.П. надав у суді, зокрема суд зазначив, що: "Позбавленими логічного сенсу є доводи захисника Ігнатова Є.Є. щодо відсутності на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, епізоду відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, а навпаки пройшов такий огляд", але у своїх пояснення захисник наголошував не на відмові ОСОБА_1 від огляду, а на відсутності на відеозаписі з бодікамери фрагменту проходження останнім огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Ігнатов Є.Є. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що на відеозаписі події не зафіксовано факт доставки співробітниками поліції ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, як і не зафіксовано процедури його проведення медичного огляду лікарем наркологом. Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, однак співробітники поліції не викликали ВСП на місце події. Просив, у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому його правопорушенні, застосувати аналогію закону, зокрема положення ст. 69 КК України та не накладати на нього додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом із цим у судовому засіданні, адвокат Ігнатов Є.Є. заявив клопотання про зупинення розгляду справи в зв`язку з проходження військової служби ОСОБА_1 .

Заслухавши думку адвоката Ігнатова Є.Є. з приводу заявленого ним клопотання, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання апелянта не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Ігнатова Є.Є., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі та висловити позицію щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Положеннями ст. 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі.

Отже, з урахуванням того факту, що ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника - адвоката Ігнатова Є.Є., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі під час апеляційного перегляду справи, має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в даній справі.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Ігнатова Є.Є., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817014 від 2 серпня 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7054 від 2 серпня 2024 року. (а.с. 4);

- відеозаписом події (а.с.7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

На доводи захисника щодо відсутності відео фіксації проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі слід зазначити наступне.

Положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані, зокрема алкогольного сп`яніння.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водія транспортного засобу, в зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається із матеріалів справи, 2 серпня 2024 року о 08 год. 45 хв., на вул. Центральна, буд. 1 у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN-VW 7DB, н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 2 серпня 2024 року. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичному закладі, однак процедура проведення огляду останнього лікарем наркологом підтверджується іншими доказами в справі, які суд не може залишити без уваги.

На відеозаписі події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявлення бажання пройти огляд у медичному закладі.

Разом із цим, в матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7054 від 2 серпня 2024 року. (а.с. 4). За наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис у медичного висновку. Жодних заперечень не зазначив.

Суддя апеляційного суду констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Доводи сторони захисту про те, що співробітники поліції не проінформували ОСОБА_1 про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним її описом, суддя апеляційного суду вважає безпідставними.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.

Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту співробітниками поліції для перевірки. Однак, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, матеріали справи не містять відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 267 КУпАП.

Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.9а ПДР.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення процедури огляду ОСОБА_1 оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст. 266-1 КУпАП та Порядку № 32, його огляд має проводитися не поліцейським, а посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини є необґрунтованими.

Так, аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.

Крім того, слід зазначити про відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ігнатова Євгена Євгеновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/4399/24