Справа № 164/3269/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Селище Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відвідділення поліції № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179388 від 22 листопада 2024 року, ОСОБА_1 22 листопада 2024 року, біля 09 год. 22 хвилин, на автомобільній дорозі (Р-14) сполученням смт. Маневичі с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем марки „KIA CEED, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник Пасевич О.П. у судовому засіданні заявили клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, та зазначили, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат тесту 0.21% проміле. Огляд проводився під відеофіксацію без залучення свідків. Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки приладу «Alcotest 6810», який використовувався при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у цього газоаналізатора допустима похибка становить +/-0.042% в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 %.Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.Таким чином, виробником газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» заявлено похибку при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле в межах 0,042 проміле, що свідчить про те, що вміст алкоголю, виявлений за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810, за який передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинен перевищувати 0,242 проміле.Вказане свідчить про те, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, та, як наслідок про недоведеність його перебування встані алкогольного сп`яніння. Тому результат огляду ОСОБА_1 , який становив 0,21 %, не може свідчити про його перебування 22.11.2024 о 09 год 22 хв у стані алкогольного сп`яніння «поза розумнимсумнівом», оскільки такий не виходив за межі похибки, яка для приладу «Drager Alcotest 6810» в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84% складає 0,242 %.Усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на й користь (ст. 62 Конституції України).Відтак, сумнів у показниках тестування має тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і показник, який складає 0,21 проміле, у даному випадку не може вважатися станом алкогольного сп`яніння, та відповідно порушенням вимог п. 2.9.а ПДР. В зв`язку з чимпредставник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Пасевич О.П. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 цього Кодексу за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в справі відсутні прямі докази, які вказують на керування автомобілем за вказаних в протоколі обставин ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Суддя взявши до уваги заперечення зі сторони ОСОБА_1 та його захисника Пасевича О.П. приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за вказаних в протоколі обставин може не відповідати дійсності, так як прилад «ДРАГЕР 6810», який використовувався при проведенні огляду ОСОБА_1 може мати похибку. При цьому суддя виходячи з досвіду набутого при неодноразовому розгляді справ за ст.130 КУпАП та перегляді відеозаписів з нагрудних боді-камер поліцейських, приходить до висновку, що вказаний прилад при його застосуванні повторно безпосередньо після першого вимірювання вмісту алкоголю до однієї і тієї ж особи може визначити різні результати в межах незначних відхилень. Тобто суддя рахує, що результат 0.21% проміле може бути саме таким відхиленням від допустимого 0.2% проміле.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, ч.1 ст. 130 , 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179388 від 22 листопада 2024 року - закрити, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.