Справа № 211/2057/25
Провадження № 3/211/1216/25
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2025 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 172-16 ч.2 КУпАП,-

встановив:

05 лютого 2025 року приблизно о 03:00 год., тобто в умовах особливого періоду, командир міномету 1 мінометного взводу 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_1 , будучи службовою військовою особою та начальником за посадою, не провів роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, не виконав покладених на нього службових обов`язків, а саме перебуваючи разом із своїми підлеглими за посадою: молодшим сержантом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 , будучи їх безпосереднім начальником, вживав разом із ними спиртні напої, тобто не провів роботу з підтримання дисципліни, проігнорував вимогу Статуту підтримувати внутрішній порядок, не припинив вчинення своїми підлеглими адміністративного правопорушення, не доповів своєму безпосередньому (старшому) командиру (начальнику) про вчинення таких правопорушень та сам вживав спиртні напої, тобто не виконав покладених на нього службових обов`язків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через систему «Електронний суд» скерував до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки не доведено наявності в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення, крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень ОСОБА_4 на проведення освідування, також не було задоволено усне клопотання про отримання правової допомоги; зазначає про формальний підхід прокурора в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення, який містить ряд грубих помилок у військовому званні ОСОБА_1 , його сімейному стані та наявності дітей. Просить розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП передбачена за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 01.03.2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Відповідно до ст. 125 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення.

Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення.

Згідно зі ст. 126 Статуту командир відділення крім іншого зобов`язаний негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів.

Статтею 28 Статуту визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 58 Статуту визначено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

За положеннями ст.58 Статуту командир зобов`язаний, серед іншого, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові).

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-16 КУпАП підтверджується:

- протоколом № 41/25 про військове адміністративне правопорушення від 20.02.2025;

- актом №5654 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М», відповідно до якого за результатом тесту № 5654 від 05.02.2025 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (0,34 ‰ проміле);

- актом №5656 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу аналізатору вмісту парів алкоголю «АлКонт-М», відповідно до якого за результатом тесту № 5656 від 05.02.2025 ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,78 ‰ проміле);

- витягом з наказу №40 від 13.01.2025 року про призначення ОСОБА_1 на посаду командира міномета 1 мінометного взводу 5 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ;

- доповіддю військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 за змістом яких останній пояснив, що перебував на службі з 04.02.2025 по 05.02.2025 року. Він забороняв підлеглим військовослужбовцям вживати алкоголь та провів роботу з підтримання дисципліни заборонивши вчиняти правопорушення, коли виїхав на завдання та при цьому не доповів оперативному черговому, органам ВСП, заступнику командира роти про те, що військовослужбовці, які йому підпорядковуються за посадою вживають спиртні напої перебуваючи на службі та тим самим вчиняють правопорушення. Вину визнав та в зазначив, що в подальшому ним та його підлеглим складом будуть вжиті заходи щодо недопущення таких ситуацій.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-16 КУпАП, а саме умисного невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-16 КУпАП у виді штрафу.

При цьому, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки матеріалами справи в повному обсязі доведено наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-16 ч.2 КУпАП, останній під час ознайомлення та підписання протоколу про військове адміністративне правопорушення від 20.02.2025 не вказував на необхідність надання йому правової допомоги. Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України. Більш того, під час освідування ОСОБА_1 було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а та обставина, що у нього народилась дитина, не є виключною обставиною, яка дозволяє військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків за Статутом перебувати в такому стані, допускати вчинення підлеглими правопорушень та не повідомляти про такі факти оперативному черговому, органам ВСП, заступнику командира роти.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, з урахуванням того, що ОСОБА_1 як військовослужбовця Законом України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судовий збір віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 172-16, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя Д.М.Ніколенко