Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/290/25
Провадження № 3/542/75/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протоколи про адміністративні правопорушенні, передбачені частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також КУпАП), та матеріали справи, додані до них, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області після доопрацювання з Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол серії ВАД № 023971 від 13 січня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2КУпАП.

Також, 19 лютого 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області після доопрацювання з Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол серії ВАВ № 029025 від 13 січня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2КУпАП.

Вказані протоколи з доданими до них матеріалами внаслідок автоматизованого розподілу судових справ між суддями надійшли до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 13 січня 2025 року серії ВАД № 023971 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

28 грудня 2024 року о 12 год 00 хв, у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , що виразилось у погрозах та образах відносно останньої та могло вплинути на її психічний стан, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 173-2 КУпАП. Зазначено, що дане порушення було вчинено повторно протягом року.

Із протоколу від 13 січня 2025 року серії ВАВ № 029025 (а.с. 46), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

08 січня 2025 року о 20 год 30 хв, гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , повторно упродовж року вчинив діяння передбачене п.п. 14 п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Постановами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 542/290/25, провадження № 3/542/75/25, відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 542/291/25, провадження № 3/542/76/25, відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер № 542/290/25, провадження № 3/542/75/25.

В судове засідання 13 березня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяви, за змістом яких просив розглянути справи без його участі та підтримав подані до суду 12 березня 2025 року клопотання про закриття справ про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 173-2 КУпАП на підставі частини 1 пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 39, 82).

Його захисник Головко І.І. у судове засідання 13 березня 2025 року також не з`явився, надав заяви, в яких просив розглянути адміністративні матеріали № 542/290/25, № 542/291/25 відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП, без його участі та підтримав клопотання, подане ОСОБА_1 12 березня 2025 року про закриття справ про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 173-2 КУпАП на підставі частини 1 пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 40,83).

Оскільки обов`язкова участь у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 нормами КУпАП не передбачена, суд вирішив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2025 року ОСОБА_1 надав до суду клопотання, відповідно до яких просив справи № 542/290/25 та № 542/291/25 закрити на підставі частини 1 пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 173-2 КУпАП (а.с. 30-32, 72-74).

В обґрунтування таких клопотань зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом » (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

При складанні протоколів та матеріалів справ працівники поліції не дотримались вимог закону, оскільки обставини у справах, які впливають на об`єктивність та правильність притягнення до відповідальності належним чином встановлені не були, всебічно і повно не досліджувались.

Вказав, що в даному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча і відображені у протоколах про адміністративні правопорушення, і зокрема, у матеріалах даної справи, втім їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

Виходячи з граматичного тлумачення диспозиції статті 173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Зазначив, що фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита, а обвинувачення не можуть ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому, просив закрити справи про адміністративні правопорушення щодо нього за частиною 3 статті 173-2 КУпАП на підставі частини 1 пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП, передбачає, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023971 від 13 січня 2025 року та матеріали, додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виражається у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положення частини 3 статті 173-2 КУпАП, визначають повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

З аналізу наведених норм права, вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.

Таким чином, самі по собі, зокрема, словесні образи, погрози утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії завдали шкоди фізичному чи психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні потерпілому.

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2024 року серії ВАД № 023971 (а.с. 4),

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29 грудня 2024 року, в якому заявниця ОСОБА_2 вказала, що її співмешканець ОСОБА_1 , протягом тривалого часу вчиняє відносно неї домашнє насильство (а.с. 5),

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 24 грудня 2024 року, в яких нею зазначено про вчинення протягом тривалого часу гр. ОСОБА_1 сварок відносно неї. Вказано, що 28.12.2024 між ними виник конфлікт, під час якого гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, кричав та був дуже агресивним (а.с. 7),

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 29 грудня 2024 року, в яких нею зазначено про те, що її батько ОСОБА_1 постійно вчиняє сварки відносно її матері ОСОБА_2 , а саме: висловлюється відносно неї нецензурно, погрожує фізичною розправою (а.с. 8),

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 13 січня 2025 року, в яких ним зазначено про сварки із колишньою дружиною ОСОБА_2 протягом тривалого часу, яка є їх ініціатором (а.с. 9),

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 10),

-довідка-характеристика Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 13.01.2025 № 1 на гр. ОСОБА_1 , в якій зазначено, що останній користується повагою серед односельців, вихований, стриманий, ввічливий в поводженні з товаришами та старшими, скарг від односельців не поступало, але поступали скарги з боку його співмешканки ОСОБА_2 (а.с. 13).

- копія постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року у справі № 542/1557/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КупАП (а.с. 14-15),

- консультаційний висновок, виданий лікарем-психіатром ОСОБА_4 від 14 лютого 2025 року, в якому зроблено висновок спеціаліста про порушення адаптації ОСОБА_2 : змішана тривожно-депресивна реакція, призначено лікування (а.с. 18),

- копія рецепта № 54 від 14 лютого 2025 року, виданого лікарем-психіатром ОСОБА_4 14 лютого 2025 року хворій ОСОБА_2 (а.с. 19).

Дослідивши вказані письмові докази, суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Консультаційний висновок, складений лікарем-психіатром ОСОБА_4 14 лютого 2025 року, суд не приймає як доказ завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої внаслідок дій саме ОСОБА_1 , що мали місце 28 грудня 2025 року, оскільки вказаний висновок складений 14 лютого 2025 року, більше, ніж через місяць після вчиненого адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі. А факт завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої також не відображений і в письмових поясненнях самої потерпілої.

Більше того в фабулі правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено про настання такого наслідку. Зокрема, як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , що виразилось у погрозах та образах відносно останньої та могло вплинути на її психічний стан, що не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Отже викладена в протоколі фабула в порушення вимог частини 1 статті 256 КУпАП не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у тому числі, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Також суд зазначає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 , які полягали у погрозах та образах відносно ОСОБА_2 не утворюють самі по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, й суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначені в протоколі обставини правопорушення.

Наведене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (зокрема, рішення у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року).

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року також відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а за частиною3 статті 173-2 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, так як не доведений факт завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029025 від 13 січня 2025 рокута матеріали, додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 13 січня 2025 року серії ВАВ № 029025 (а.с. 46),

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 січня 2025 року, в якому заявниця ОСОБА_2 вказала, що 08.01.2025 ОСОБА_1 вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру (а.с. 49),

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 09 січня 2025 року, в яких нею зазначено про конфлікт із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , під час якого він погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою. Вказала, що ОСОБА_1 систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру (а.с. 50),

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 09 січня 2025 року, в яких нею зазначено про конфлікт між батьками, під час якого її батько ОСОБА_1 висловлювався нецензурної лексикою відносно її матері ОСОБА_2 (а.с. 51),

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 13 січня 2025 року, в яких ним зазначено про сварку із колишньою дружиною ОСОБА_2 , під час якої, він розмовляв із нею нецензурною лексикою (а.с. 52),

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 53),

- копію постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2024 року у справі № 542/1557/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (а.с. 54-55),

- довідка-характеристика Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 13.01.2025 № 1 на гр. ОСОБА_1 , в якій зазначено, що останній користується повагою серед односельців, вихований, стриманий, ввічливий в поводженні з товаришами та старшими, скарг від односельців не поступало, але поступали скарги з боку його співмешканки ОСОБА_2 (а.с. 58),

- консультаційний висновок, виданий лікарем-психіатром ОСОБА_4 від 14 лютого 2025 року, в якому зроблено висновок спеціаліста про порушення адаптації ОСОБА_2 : змішана тривожно-депресивна реакція, призначено лікування (а.с. 60),

- копія рецепта № 54 від 14 лютого 2025 року, виданого лікарем-психіатром ОСОБА_4 14 лютого 2025 року хворій ОСОБА_2 (а.с. 61).

Суд зазначає, що факт завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не відображений ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в письмових поясненнях самої потерпілої.

Суд наголошує, що доданий до матеріалів справи консультаційний висновок, складений лікарем-психіатром ОСОБА_4 14 лютого 2025 року, суд не приймає як доказ завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої внаслідок дій саме ОСОБА_1 , що мали місце 08 січня 2025 року, оскільки вказаний висновок складений 14 лютого 2025 року, більше, ніж через місяць після вчиненого адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі. А факт завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої також не відображений і в письмових поясненнях самої потерпілої.

Більше того в фабулі правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено про настання такого наслідку. Так, як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях в її бік нецензурною лайкою, що не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Отже викладена в протоколі фабула в порушення вимог частини 1 статті 256 КУпАП не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у тому числі, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , що підлягають доказуванню, а тому не відповідає диспозиції цієї норми КУпАП.

Факт завдання психічному здоров`ю потерпілої також не відображений і в письмових поясненнях самої потерпілої.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Також суд зазначає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 , які полягали у висловлюваннях відносно ОСОБА_2 нецензурною лайкою не утворюють самі по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а за частиною3 статті 173-2 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, так як не доведений факт завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справ в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023971 від 13.01.2025) та за частиною 3 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029025 від 13.01.2025) підлягають закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частинами 3 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247, 283 та 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023971 від 13.01.2025).

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029025 від 13.01.2025).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва