Справа № 463/8690/24 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г. Б.
Провадження № 33/811/206/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю захисника Сенюшкович О.І., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Сенюшкович О.І. інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 12 вересня 2024 року о 18:42 в селі Сокільники на автомобільні дорозі М10.01 Західний обхід м. Львова, 10 км 100 м, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 8.4.ґ, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а саме зі смуги, яка дозволяла тільки рух праворуч, та здійснив рух прямо, а також не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яка виникла у нього, та здійснив зіткнення із транспортним засобом «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, захисник Сенюшкович О.І. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року, прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що порушення ОСОБА_2 п. 8.4 ґ ПДР, а саме порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, не перебуває і не може перебувати у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 12.09.2024.

Пункт 10.1 ПДР передбачає, що перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Приписи п. 10.4. ПДР прямо вказують, що перед поворотом праворуч (у тому числі в напрямку головної дороги), водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Зважаючи на розмір транспортного засобу ОСОБА_1 відсутні підстави для застосування п. 10.6. ПДР.

Пунктом 10.8 ПДР передбачено, що якщо в місці з`їзду з дороги є смуга гальмування, водій, який має намір повернути на іншу дорогу, повинен своєчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній.

Відсутність такого причинного зв`язку випливає із того, що саме порушення, допущене ОСОБА_1 , а саме: ненадання переваги в русі, несвоєчасне перестроювання на смугу, що призначена для повороту праворуч, а також не зайняття крайнього положення на проїзній частині і є абсолютною та виключною причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Тому відсутні підстави стверджувати про винуватість ОСОБА_2 .

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Сенюшкович О.І. у суді апеляційної інстанції не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_2 .

У суді апеляційної інстанції захисник Сенюшкович О.І. апеляційну скаргу підтримала, просила її задоволити.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечив апеляційну скаргу, зазначив, що причиною ДТП стало порушення ПДР саме ОСОБА_2 .

Заслухавши виступ захисника Сенюшкович О.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_2 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 128073 від 12.09.2024, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.4.ґ, п.12.1, п.12.3 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення його автомобіля марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , з автомобілем марки «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), відеозаписом.

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п. 8.4.ґ, п.12.1, п.12.3 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а саме зі смуги, яка дозволяла тільки рух праворуч, здійснив рух прямо, а також не вжив заходів для зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яка виникла у нього, та здійснив зіткнення із транспортним засобом «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_2 .

Доводи апелянта про те, що відсутні підстави стверджувати про винуватість ОСОБА_2 апеляційний суд вважає безпідставним мотивуючи наступним.

Так у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 згідно з якими він здійснював поворот ліворуч в дозволеному місці. Пересвідчився, що автомобіль зліва зупинився, та розпочав повертати ліворуч де з крайньої смуги з ліва на швидкості, в забороненій смузі їхав автомобіль «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , уникнути зіткнення він не міг (а.с. 4).

Пояснення ОСОБА_2 згідно з якими він рухався автомобілем «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , у правій смузі, хотів здійснити поворот праворуч, перед тим як водій автомобіля «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_2 , не пересвідчився у відсутності перешкод, здійснив зіткнення з його автомобілем (а.с. 3).

Також у матеріалах справи наявний відеозапис моменту ДТП з якого вбачається, що автомобіль «Опель Комбо» зупинився з увімкненим покажчиком повороту ліворуч, зустрічний транспортний засіб у лівій смузі пропускав його, тому водій автомобіля «Опель Комбо», розпочав маневр повороту ліворуч. Після виїзду на праву зустрічну смугу відбулось зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Touareg», який рухався прямо у крайні правій смузі.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що ОСОБА_2 здійснював рух прямо у правій смузі, рух в якій дозволено лише праворуч, та не мав наміру повертати праворуч, про що свідчить місце зіткнення та не увімкнений покажчик повороту.

Щодо долученого захисником Сенюшкович О.І. висновку експерта №СЕ-19/107-25/3016-ІТ від 05.03.2025 апеляційний суд не приймає такий до уваги з таких підстав.

У відповідності до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, експертиза у даній справі не призначалась органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у даному випадку - суддею, що не узгоджується з ст. 273 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи висновок №СЕ-19/107-25/3016-ІТ від 05.03.2025 проведений за заявою захисника, судом вказана експертиза не призначалась. При цьому, зазначені у дослідженні висновки зроблені виключно із врахуванням пояснень ОСОБА_2 , які відсутні в матеріалах справи, і не відповідають тим, що долучені до матеріалів справи, дослідження проведено без огляду транспортних засобів та залучення іншого учасника ДТП та його пояснень, що свідчить про те, що висновки не ґрунтуються на належних і достовірних вихідних даних, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними у цій справі, та не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому, клопотань про проведення відповідної судової експертизи під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції ні ОСОБА_2 , ні його захисник не подавали та не заявляли.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до висновку щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

При обранні ОСОБА_2 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Сенюшкович О.І. строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Сенюшкович О.І. в інтересах останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.