ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/969/24 Номер провадження 33/814/344/25Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Галушко С.С., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Галушко Сергія Станіславовича на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 23 квітня 2024 року о 19 год. 20 хв. в м. Кобеляки по вул. Касьяна, 57, керував належним йому транспортним засобом - мотоциклом Forte FT200GY-C5B, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, результат 1,99 проміле, тест № 2273; чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив захисник ОСОБА_1 - адвокат Галушко С.С. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року та постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що враховуючи вимоги ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стверджує, що рапорт поліцейського не є беззаперечним доказом, оскільки у розумінні ст.251 КУпАП такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Акцентує увагу, що з об`єктивної точки зору поліцейський ОСОБА_2 не міг бачити як водій на мотоциклі рухався йому на зустрічну смугу, вдарився переднім колесом в бордюр і впав. Бо він під`їхав до місця події пізніше та свідка ОСОБА_3 останній же показав суду/, що не бачив мотоцикл під час руху, а лише бачив чоловіка, який лежав на траві на узбіччі дороги та поруч з ним лежав мотоцикл.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2024 року о 19 год. 20 хв. в м. Кобеляки по вул. Касьяна, 57, ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом - мотоциклом Forte FT200GY-C5B, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, результат 1,99 проміле, тест № 2273; чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №750590 від 23.04.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.04.2024 року, роздруківкою приладу DRAGER, рапортом, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з боді камер працівників поліції та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння або його відмови від проходження відповідного огляду.

Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що розпочинається з моменту, коли працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 та зазначають, що останній підозрюється у вчиненні аварійної ситуації, так як надійшло повідомлення, що останній рухався на мотоциклі та створив аварійну ситуацію. Прибувши на місце події, очевидці свідки події зазначили, що зупинилися надати допомогу, так як водій мотоцикла лежав на землі та не рухався. В подальшому працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager або в медичному закладі, так як в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Результат огляду склав 1.99 проміле, в подальшому працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із даного відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мотоциклом Forte FT200GY-C5B, д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом. Інші належні докази даного факту у справі відсутні.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Фактично, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вбачається лише із рапорту інспектора СРПП ВНП «2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції Сенченко І.П.

Судом апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 , який зазначив, що їхав по вул. Касьяна в місті Кобеляки на зустрічній смузі побачив, як лежить мотоцикл і поруч була людина, зупинився щоб надати допомогу.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що не бачив, що ОСОБА_4 керував мотоциклом. Стверджує, що рапорт писав власноруч, під вказівкою колег, працівників поліції.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційним судом при перегляді відеозапису з боді камер працівників поліції, ставиться під сумнів рапорт інспектора СРПП ВНП «2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції Сенченко І.П., так як відображені події в рапорті різняться з відеозаписом, який був долучений працівниками поліції та поясненнями, які були надані під час допиту в суді апеляційної інстанції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Із системного аналізу положень ст.62 Конституції України та ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, і особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відтак, суд першої інстанції при розгляді цієї справи необґрунтовано взяв до уваги лише письмове пояснення свідків, які не були допитані в ході судового засідання та не були попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, адже такі пояснення не є належними доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі №560/751/17.

Із наявних матеріалів справи не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мотоциклом Forte FT200GY-C5B, д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, за відсутності доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, що вказують на його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Галушко Сергія Станіславовича задовольнити.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2024 року скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин