Номер провадження: 33/813/655/25
Номер справи місцевого суду: 521/744/25
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кіхтенко Леоніда Федоровича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Кіхтенко Леоніда Федоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно із постановою суду, 03.01.2025 року, о 23 год. 35 хв. в м. Одесі, по вул. Інглезі, 14А водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,63 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Не погоджуючись з постановою суду представник ОСОБА_1 адвокат Кіхтенко Л.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, відсутні докази провини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення. Так, ОСОБА_1 було безпідставно зупинена працівниками поліції, а тому проведення всіх інших дій є незаконним. Наголошується, що у водія ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в Інструкції, окрім її голослівного пояснення про вживання в той день пива, і взагалі пиво нею вживалось в той день за 20 годин проведення тестування, фактично добу назад. Фактично підставою для складання адміністративного протоколу є покази технічного пристрою де зазначено результат проведеної перевірки, а саме наявність 2,63 проміле в крові, що відповідає тяжкому стану алкогольного сп`яніння, але даний результат не може бути об`єктивним, так як на відео не вбачається стан алкогольного сп`яніння у водія. Наявність такого результату тестування можливо пояснити лише відсутністю діючого сертифіката відповідності до технічного пристрою. Ту обставину, що технічний пристрій надає результати, що категорично не відповідають дійсності підтверджено також довідкою Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів, де зазначено, що в час проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння температура повітря була 2 градуси Цельсію, а технічний пристрій аналізує навколишнє середовище, надає результат +13 градусів Цельсію, що однозначно вказує на неможливість сприйняття будь-яких результатів перевірки на стан алкогольного сп`яніння як доказ при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, так і прийнятті рішення судом.

Також, в скарзі звертається увага на те, що як вбачається з відео долученого до матеріалів адміністративної справи, його підзахисній не були роз`яснені або проголошені права передбачені ст. 268 КУпАП та копія протоколу не була вручена.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 по суті справи, яка зазначила, що випила банку пива вранці і після того як вона сілі за кермо пройшло годин 10, думку адвоката Кіхтенко Л.Ф., який зазначив, що на відео відсутні зовнішні ознаки сп`яніння його підзахисної, просив постанову суду скасувати, а провадження закрити. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону районним судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови районний суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №212400 від 04.01.2025; результат приладу Alсotester Drager 7510 відповідно до якого результат тесту склав 2,63% (проміле); запис з портативного відео реєстратора № 473678, № 474898; направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР, складене 03.01.2025 року о 23 год. 35 хв; акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено, не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, при зупинці ОСОБА_1 було повідомлено підстави зупинки, а саме те, що на лінію «102» було повідомлено порушення водієм автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 правил дорожнього руху проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора. Крім того, зазначене підтверджується відповіддю Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області на запит сторони захисту, з якої вбачається, що відносно ОСОБА_1 03.01.2025 за порушення п. 2.1 Г Правил дорожнього руху винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3784554 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень.

Доводи апеляційної скарги щодо розбіжності температури повітря вказаної на роздруківці за результатами проведеного тесту та реальної температури повітря у день події, знаходяться поза межами предмета доказування, оскільки не ставилися під сумнів ОСОБА_1 у ході проведення огляду, у зв`язку з чим не можуть ставити під сумнів сам результат проведеного огляду із застосуванням спеціального технічного приладу.

Суд звертає увагу, що газоаналізатор є переносним пристроєм, поліцейський під час патрулювання має його при собі в спеціальному боксі всередині патрульного авто, тому температура повітря на вулиці та температура повітря на роздруківці газоаналізатора може відрізнятися. Крім того, оскільки прилад є повіреним, остання дата калібрування 19.06.2024 року (огляд проводився 04.01.2025 року), то будь-які сумніви в достовірності його результатів є неможливими.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 не роз`яснено її прав передбачених ст. 268 КУпАП та не вручена копію протоколу, не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. Протокол серії ЕПР № 212400 містить підписи ОСОБА_1 у п. 13 та п. 18, що свідчить про те, що особі були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з протоколом ознайомлена, копію отримала. Будь-яких пояснень, щодо не правомірності дій співробітників поліції, або не згоди з протоколом ОСОБА_1 в протоколі не зазначила.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу та проведення огляду на стан сп`яніння. Відсутні також відомості щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції і результати такого оскарження.

Твердження ОСОБА_1 , що вона пила пиво вранці, та те, що пройшло годин 10, хоча в апеляційній скарзі зазначається що вона вживала алкоголь за 20 годин до проведення тестування і те, що на відео відсутні зовнішні ознаки сп`яніння, а також всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки вони наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху. Характер вказаного правопорушення має підвищену суспільну небезпечність порівняно з іншими встановленими цим Кодексом правопорушеннями, безпідставне звільнення або часткове звільнення від відповідальності правопорушників має вкрай негативні наслідки, розгляд вказаної категорії справ є суспільно значущими та має значний суспільний інтерес.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортним засобом та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість і достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного судового рішення.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення і запобігання вчиненню нею аналогічних правопорушень.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кіхтенко Леоніда Фелоровича залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов