"13" березня 2025 р. Справа № 363/6054/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Пчолкіну М.В., за участю ОСОБА_1 та його захисника Содоля А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28 листопада 2024 року о 20 год. 05 хв. по вул. Князя Святослава, 173 в с. Старі Петрівці Вишгородського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Содоль А.М. в інтересах ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких зазначив, що 18 листопада 2024 року приблизно о 20 год., ОСОБА_1 , який рухався на власному автомобілі через с. Старі Петрівці в бік м. Києва, зупинено співробітниками поліції, які повідомили останньому, що він порушив ПДР України, а саме пересік подвійну суцільну смугу, однак доказів на підтвердження зазначеного не надали. Після цього співробітник поліції звинуватив ОСОБА_1 в тому, що той знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, з чим водій теж не погодився і повідомив, що алкогольні напої не вживав. Поведінка ОСОБА_1 була спокійна, адекватна, врівноважена, що вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Зазначив, що того дня ОСОБА_1 повертався зі своїм знайомим свідком ОСОБА_2 з риболовлі, на якій вони перебували цілий день з самого ранку. При цьому, ОСОБА_2 на протязі дня дійсно вживав алкогольні напої, тому, повертаючись ввечері додому, ОСОБА_1 був втомлений, а в автомобілі відчувався запах алкоголю, який йшов від його знайомого.

Просив звернути увагу на те, що співробітником поліції не встановлено ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, такі ознаки у водія відсутні. ОСОБА_1 без усілякий явних ознак, відразу запропоновано пройти тест на місці, але останній відмовився оскільки не довіряє таким тестам. На пропозицію пройти тест в медичному закладі водій повідомив, що пройде його самостійно, що згодом і зробив, отримав відповідний висновок згідно якого ознак алкогольного сп`яніння у нього не виявлено.

Також зазначив, що в матеріалах справи є направлення на огляд на стан сп`яніння, але таке направлення ОСОБА_1 ніхто не надавав і останній його не бачив.

Крім того, представник поліції не повідомив, що ним здійснюється відеофіксація на боді-камеру, а самі відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів не відповідають вимогам норм чинного законодавства, оскільки не є безперервними.

За таких обставин вважає, що вищезазначені дії представників поліції неправомірні та упередженні, обставини які встановлювались при розгляді адміністративної справи не відповідають дійсності, а протокол складено протиправно, в зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у діях останнього складу та події адміністративного правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді показав, що 18 листопада 2024 року перебував весь день з зі свідком ОСОБА_2 на риболовлі, після чого ввечері, керуючи автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 , повертався додому втомленим, алкогольних напоїв не вживав та ознак алкогольного сп`яніння не мав, правил ПДР України не порушував. Зазначив, що алкогольні напої вживав тільки ОСОБА_2 . Зазначив, що ввечері того ж дня його зупинили співробітники поліції в с. Старі Петрівці Вишгородського району, на пропозицію пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та в медичному закладі відмовився, оскільки вирішив пройти такий тест самостійно після складання протоколу, мотивуючи це тим, що алкотестер Драгер після паління цигарок може показати стан алкогольного сп`яніння. Після вказаних дій його відсторонено від керування транспортним засобом, в зв`язку з чим він з тверезим водієм того ж вечора самостійно поїзав до медичного закладу, де в нього стан алкогольного сп`яніння не виявлено.

Адвокат Содоль А.М. в суді надані ним письмові пояснення підтримав та зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП допущено суттєві порушення, зокрема зупинка транспортного засобу відбулася безпідставно за відсутністю доказів порушення ОСОБА_1 ПДР України, коли останньому не повідомлено про відеофіксацію на боді-камеру, а самі відеозаписи не є безперервними та не містять номеру, а направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вручено та виписано згодом.

Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що товаришує з ОСОБА_1 близько 20 років. В листопаді 2024 року вони разом поїхали на риболовлю на один день, планували повертатися ввечері, в зв`язку з чим він вживав алкогольні напої, а ОСОБА_1 - ні, оскільки мав ввечері керувати автомобілем та везти їх додому. Того ж дня по дорозі додому в с. Старі Петрівці Вишгородського району ОСОБА_1 зупинили співробітники поліції, після чого він вийшов до них на вулицю та продовживив там спілкування. Обставини оформлення матеріалів і спілкування ОСОБА_1 із співробітниками поліції йому не відомі. В подальшому ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом та невідомий йому водій відвіз його з човном додому, а потім і самого ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, суд дійшов таких висновків.

Так, зазначені в протоколі обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 680533 від 18 листопада 2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Вишгородської ЦРЛ від 18 листопада 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 листопада 2024 року, копією посвідчення водія ОСОБА_1 , витягом з ІПНП та даними відеозапису.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Аналізуючи досліджені докази та матеріали справи суд зазначає, що ОСОБА_1 в суді фактично підтвердив, що він порушив п. 2.5 ПДР України та на вимогу співробітника поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку, однак заперечував наявність ознак алкогольного сп`яніння та вживання ним алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом.

Так, зі змісту протоколу вбачається, що при його підписанні ОСОБА_1 застеріг, що алкогольних напоїв не вживав. Проте, будь-яких пояснень з приводу відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі не надав.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у справі наявний відеозапис із боді-камери співробітника поліції, який складається із чотирьох відеофайлів.

Дослідивши вказаний відеозапис, судом встановлено наступні обставини.

Так, 18 листопада 2024 року після отримання екіпажем патрульної поліції повідомлення (початок першого відео файлу 20 год. 08 хв.) про те, що автомобіль Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 під час руху допускає виїзд на зустрічну смугу, втрачає курсову стійкість, їде невпевнено та створює аварійні ситуації, вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинено поліцейськими.

Співробітник поліції попередив (перший файл відеозапису 20 год. 13 хв. 20 сек.) ОСОБА_1 про відеофіксацію їхньої розмови згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», а відтак доводи сторони захисту про інше в цій частині є спростованими і судом до уваги не беруться.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП.

Також водію роз`яснено й підстави його зупинки, а саме перетин ним суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 та виїзд на неї. Після чого, за наслідками оформлення документів та розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу щодо ОСОБА_1 складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП в зв`язку з цим порушенням.

У той же час, під час спілкування з ОСОБА_1 співробітниками поліції встановлено у останнього явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, який відмітили обидва поліцейські, порушення мови, порушення координації рухів, нестійка хода.

В подальшому, водію ОСОБА_1 співробітниками поліції п`ять разів (тричі без свідків та два рази в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестеру Драгер на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, попередивши, що відмова від такого огляду має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак ОСОБА_1 наполягав на тому, що він тверезий, алкогольних напоїв не вживав та остаточно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку.

Так, суд зазначає, що між першим та другим відеофайлами наявна перерва, яка складає 18 хв., однак зі змісту відеозапису вбачається, що протягом цієї перерви залучено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та в їх присутності підвідеозапис зафіксовано остаточну відмову ОСОБА_1 від проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння. Після чого під час наступної перерви (23 хв.) поліцейськими здійснено оформлення матеріалів справи, коли в останніх (третьому та четвертому файлі відеозапису) відображено вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оголошення його змісту (21 год. 13 хв.), його підписання ОСОБА_1 , викладення ним своїх письмових пояснень, вручення тимчасового дозволу на керування транспортним засобом та повернення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу останньому разом із врученням постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що фактичні дані на відтвореному в суді відеозаписі повністю узгоджуються із письмовими матеріалами справи, відповідають їм, коли ОСОБА_5 в суді доказів на спростування зазначеного не надано.

При цьому, всі суттєві процесуальні дії по оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи відображено повністю і безперервно, які сумнівів у суду не викликають та дозволяють повно, всебічно, об`єктивно і достовірно встановити всі дійсні обставини події.

Отже, сама тільки перерва у відеозаписах, на яку вказує захисник, не свідчить про недопустимість доказів, з урахуванням конкретних обставин цієї справи та в сукупності з її матеріалами не вказує на будь-які істотні порушення прав ОСОБА_1 та жодним чином не доводить недостовірність проведених співробітниками поліції процесуальних дій з приводу встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, коли зміст відеозапису в сукупності з іншими матеріалами сумнівів у суду не викликає.

При цьому, наявні порушення щодо відсутності безперервного відеозапису в даному випадку та з урахуванням конкретних обставин справи не призвели до прямого та істотного порушення прав і свобод людини.

Отриманні фактичні данні суд вважає достовірними, які повністю і безсумнівно підтверджують, що ОСОБА_1 18 листопада 2024 року о 20 год. 05 хв. по вул. Князя Святослава, 173 в с. Старі Петрівці Вишгородського району, керував автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №756/10060/17, зазначено, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з?ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливості їх ефективного використання.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону не в будь-якому випадку нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, а лише в разі, якщо вона (невідповідність) призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з КУпАП та інших законів України.

КУпАП нормативно не врегульовано порядок ухвалення судового рішення судом першої інстанції в нарадчій кімнаті, його проголошення під час дії воєнного стану та у випадку, якщо його складання вимагає значного часу, з огляду на необхідність забезпечення оперативного і своєчасного судового розгляду справ.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права.

Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Беручи до уваги викладене, з огляду на принципи правової визначеності та автономного тлумачення Конвенції судовий розгляд у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а тому при вирішення справи суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у згаданій вище справі.

В цьому зв`язку суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 того дня не вживав алкогольні напої, оскільки показання свідка в цій частині повністю спростовуються матеріалами справи та дослідженим відеозаписом.

Показання свідка ОСОБА_2 в суді про те, що після оформлення протоколу співробітниками поліції ОСОБА_1 їхав з іншим водієм в автомобілі, коли він почув від нього, що той має намір пройти освідування в медичному закладі, здати кров та підтвердити відсутність стану алкогольного сп`яніння, суд також до уваги не приймає, оскільки таку відповідь свідок в судовому засіданні надав на навідне запитання захисника, в якому вже містилася відповідь, а також тому, що самі тільки ці обставини (на які вказав свідок) є недостатньо визначеними і не спростовують наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненому за встановлених у справі обставин.

До того ж, про наявність згаданого свідка, для його опитування на місці події, при підписанні протоколу ОСОБА_1 не повідомив.

При цьому, з матеріалів справи судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Доводи сторони захисту про відсутність ознак алкогольного сп`яніння є недоведеними та обставин протоколу в цій частині не спростовують.

З цих же підстав суд відхиляє поданий ОСОБА_1 висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 18 листопада 2024 року, який про його невинуватість в даному конкретному випадку у цій справі свідчити не може.

При цьому, подання ОСОБА_1 висновку та викладені у ньому обставини про його самозвернення 18 листопада 2024 року о 22 год. 18 хв. до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» разом із направленням поліцейського ВРПП Вишгородського РУП ГУНП Харчука С.С. та невиявлення ознак алкогольного сп`яніння, суд вважає вкрай сумнівними, які на сукупності досліджених доказів та зібраних матеріалів не ґрунтуються й повністю ними спростовуються.

На думку суду, посилання на ці обставини ОСОБА_1 спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності, коли ці відомості з огляду на сукупність досліджених доказів не можна вважати достовірними.

Суд зауважує, що якщо водій на небезпідставну вимогу співробітника поліції відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку, коли ознаки його алкогольного сп`яніння є об`єктивно наявними, що і має місце в цій справі, а згодом надає суду висновок лікаря, складений за його самозверненням, то вказані обставини на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях водія вказувати не можуть.

Відтак, показання в суді ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 суд вважає надуманими та недостовірними.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст постанови складено 14 березня 2025 року.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя