ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Колбаска М.В., захисника Данка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Данка А.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2025 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 30.12.2024 о 21.47 год. знаходячись в м. Чернівці по вул. П.Орлика, 1В, керував транспортним засобом марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alkotest Drager», тест №691, результат 1,33 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Данко А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та всебічного вивчення обставин справи.

На обґрунтування свої апеляційних вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та автомобіль перебував у нерухомому стані.

_________________________________________________________________

ЄУНСС 727/241/25 Головуючий в І інстанції: Гавалешко П.С.

Номер справи 33/822/111/25 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Зазначає, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням ст.266 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений.

Захисник не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його права при цьому не будуть порушені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209117 від 30 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , цього ж дня, о 21.47 год., знаходячись в м. Чернівці по вул. П.Орлика, 1В, керував транспортним засобом марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alkotest Drager», тест №691, результат 1,33 проміле.

З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1-2).

Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Від надання пояснень ОСОБА_1 , згідно ст.63 Конституції України, відмовився ( а.с.8).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Alkotest Drager 7510», прилад ARLM 0440, результат позитивний 1,33 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився ( а.с.3).

З роздруківки Alkotest Drager 7510, прилад ARLM 0440 вбачається, що результат тесту водія ОСОБА_1 на алкоголь позитивний, вміст алкоголю становить 1,33 ‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився ( а.с.7).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) ОСОБА_1 було направлено у медичний заклад ЧОНД для проведення огляду ( а.с.5).

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1011 від 30 грудня 2024 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та обстеження ( а.с.10).

Окрім цього, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських, який долучений до матеріалів справи.

На даному відеозаписі зафіксовано зупинку транспортного засобу «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснення причини зупинки та перевірку документів водія.

З відеозапису вбачається, що в ході спілкування, поліцейськими були виявлені та озвучені ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Результат огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» позитивний 1,33 проміле. З результатом даного огляду ОСОБА_1 не погодився, тому забажав пройти огляд у медичному закладі.

У медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії були вірно кваліфіковані поліцейськими як порушення п.2.5. ПДР.

Апеляційний суд вважає, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки він є повним, безперервним, на ньому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , роз`яснення причин зупинки, відмова останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав, передбачених ст.63 КУ та ст.268 КУпАП, зафіксовано повний хід спілкування поліцейських з водієм.

Таким чином, відеозапис об`єктивно містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи захисту про те, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є непереконливими та оцінюються судом як обрана лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вийшов з водійського місця та не заперечував факту керування транспортним засобом, не заперечував щодо порушення ним п.9.2б ПДР, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та правомірність його зупинки підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3761230, згідно якої 30 грудня 2024 р. о 21:47:56 в м. Чернівці по вул. Пилипа Орлика, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не увімкнув відповідний показник повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п.9.2. б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП ( а.с.11)

Відомості щодо скасування постанови в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані.

Доводи апелянта про те, що всупереч закону ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом є безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські після складання протоколу заборонили ОСОБА_1 керувати транспортним засобом ( відеозапис 23:16:23).

Також апеляційний суд звертає увагу на непослідовну позицію сторони захисту, оскільки апелянт спочатку вказує, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а подальшому посилається на порушення вимог ст.266 КУпАП, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Отже, дослідивши вищенаведені докази у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є логічними, послідовними та взаємоузгодженими і поза розумним сумнівом підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, а відтак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта.

У своїй апеляційній скарзі захист посилається на ряд порушень, допущених поліцейськими та судом першої інстанції, однак вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Данка А.В. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.03.2025 року

(дата засвідчення копії)