Справа № 147/295/25
Провадження № 3/147/163/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна О. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 22.10.2008, РНОКПП НОМЕР_2

за ч. 5 ст.126 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

16.01.2025 о 16 год. 00 хв. в с. Мала Стратіївка по вул. Центральна водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в той час як не мав права керувати таким транспортним засобом, повторно протягом року (постанова БАВ №200917 від 23.07.2024), чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП.

Відтак своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП а саме, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), враховуючи те, що ОСОБА_1 відомо про час та місце розгляду справи, вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність за даною нормою настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» встановлює заборону керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею ст. 35 КУпАП визначено, що повторним визнається вчинене особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, ч. 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №22548 від 16.01.2025, з якого вбачається, що 16.01.2025 о 16 год. 00 хв. за адресою с. Мала Стратіївка на вул. Центральній здійснював рух на транспортному засобі OPEL VECTRA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водночас 13.03.2023 рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років, чим порушив п. 2.1 А ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух"; правопорушення вчинено повторно протягом року, гр. ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 23.07.2024 постановою серії БАВ №200917, чим порушив п. 2.1. а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №200917 від 23.07.2024 із бази Армор про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу;

- копією постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2023 про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосуванням до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Оцінюючи наявні у справі докази, визнаю їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Адміністративні матеріали містять відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а саме, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №200917 від 23.07.2024 з бази Армор, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.

Досліджені та оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним вказаного порушення.

З огляду на це, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП про вчинення повторного протягом року порушення передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами.

Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без вилучення транспортного засобу.

Суд також враховує висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив нове адміністративне правопорушення 16.01.2025, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом - до закінчення строку дії таких же стягнень, застосованих до ОСОБА_1 раніше, згідно постанов суду. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 126, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу.

До призначеного строку покарання у виді позбавлення права керування приєднати невідбуту частину усіх раніше призначених стягнень у виді позбавлення права керування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто у розмірі 81600 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.М. Почкіна