КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/10452/24

номер провадження: 33/824/680/2025

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузнецова Іллі Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_2 , на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Цією ж постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Кузнецов І.С. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску (несвоєчасне отримання постанови суду першої інстанції 03 грудня 2024 року) і поновити цей строк. Скасувати постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що про результат розгляду справи потерпілій ОСОБА_2 не було відомо, вона не брала участь у розгляді справи. Фотокопії адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і прийнятої судом постанови було отримано електронною поштою 03 грудня 2024 року на підставі заяви від 29 листопада 2024 року. Після отримання копії постанови, 10 грудня 2024 року з адвокатом Кузнецовим І.С. було укладено договір про надання правничої допомоги, а 12 грудня 2024 року була подана апеляційна скарга, тобто протягом 10 днів з дати отримання оскаржуваної постанови. Тому захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, адвокат Кузнецов І.С. посилається на те, що потерпіла ОСОБА_2 і її дочка - ОСОБА_3 вказують, що після того, як поліція поїхала, ОСОБА_1 проявляла зухвалу поведінку по відношенню до вчиненого її сином правопорушення, ледве не виправдовуючи його і заперечуючи завдання його діями майнової шкоди, а відносно потерпілої ОСОБА_2 і її дочки проявила аморальну поведінку у вигляді нецензурної лайки, і це при тому, що ОСОБА_1 є помічником вихователя. Тому, на переконання адвоката, суддя першої інстанції повинен був обрати ОСОБА_1 більш суворе покарання у вигляді штрафу. Вказує, що в ході вчинення правопорушення майну потерпілої була заподіяна шкода, яка буде оцінена для подальшого звернення до суду з позовом про її стягнення.

Вказує, що матеріали справи підтверджують достатність підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини. Натомість в матеріалах справи відсутні докази того, що з дитиною (учасником кримінального правопорушення) чи з його матір`ю ОСОБА_1 були проведені превентивні заходи працівниками поліції чи підрозділом ювенальної превенції, що свідчить про повне звільнення її від відповідальності та невиконання дій, направлених на запобігання скоєнню повторних протиправних діянь.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник - адвокат Кузнєцов І.С. в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с.43-44). Також адвокату Кузнєцову І.С. судову повістку доставлено до електронного кабінету, що підтверджується звітом про доставку електронного листа Київського апеляційного суду (а.с.47).

28 лютого 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Кузнєцов І.С. подав до Київського апеляційного суду заяву через електронний кабінет, в якій просить розглядати його апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка щиро розкаялася та не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 жовтня 2024 року розгляд справи суддею першої інстанції проведено за відсутності ОСОБА_2 та її представника - адвоката Кузнецова І.С., дані щодо їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів того, що копія постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року була направлена суддею першої інстанції на адресу ОСОБА_2

12 грудня 2024 року адвокат Кузнецов І.С. подав апеляційну скаргу на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року через електронний кабінет до суду першої інстанції, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з приписами ст.289 КУпАП, в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи клопотання адвоката Кузнецова І.С. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року є обґрунтованими, а тому пропущений строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року та прийняття нової постанови, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то вони підлягають задоволенню частково з таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №204677 від 20 липня 2024 року слідує, що 05 липня 2024 року у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вжила заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання, а саме: неповнолітній ОСОБА_4 вчинив хуліганські дії, а саме: проник на приватну територію та зняв ручку з автомобіля, чим порушила ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, диспозиція даної норми передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що ч.1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Батьки або інші законні представники дитини мають право отримувати інформацію щодо порядку та умов проходження їхньою дитиною, яка постраждала від насильства або жорстокого поводження, стала свідком насильства або жорстокого поводження, відповідних програм для таких осіб.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме, даними, які місять:

протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №204677 від 20 липня 2024 року, з якого слідує, що 05 липня 2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вжила заходів щодо забезпечення необхідних умов виховання, а саме: неповнолітній ОСОБА_4 вчинив хуліганські дії, а саме: проник на приватну територію та зняв ручку з автомобіля, чим порушила ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.2);

протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 заявила, що невідомої їй дати до її домоволодіння (ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 , невідомі їй особи пошкодили автомобіль «Мерседес Бенс», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , та дачний будинок (а.с.5);

пояснення ОСОБА_2 від 21 серпня 2024 року, з яких слідує, що вона проживає по АДРЕСА_2 . 18 серпня 2024 року їй зателефонував сусід та повідомив, що на її ділянці за адресою: село Гнідин, вул. Лугова, 14, на протязі місяця невідомі особи пошкодили вікна та автомобіль, який розташований на ділянці. У автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 , вибили заднє вікно, вирвали проводку, пошкодили сидіння, пошкодили лако-фарбове покриття. В садовому будинку вибиті вікна. На території видно, що довгий час хтось відпочивав та пив алкогольні напої. Вказала, що вона була на цій ділянці ще в червні 2023 року (а.с.6);

пояснення ОСОБА_1 від 20 серпня 2024 року, з яких слідує, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування син їй повідомив, що 05 липня 2024 року близько 12 год 00 хв. він разом зі своїми товаришами проникли на приватну територію за адресою: АДРЕСА_1 . Метою проникнення було те, що вони підгодовували котенят, які там знаходилися. Дана земельна ділянка на вигляд занедбана та її ніхто не доглядає. Також на даній земельній ділянці знаходиться автомобіль «Мерседес Бенс», який не закритий та її син залазив у даний автомобіль та відкрутив ручку коробки передач, яка знаходиться в справному стані. На час перебування її сина на вказаній земельній ділянці в автомобілі були сліди пошкодження, до яких її син не причетний. Протиправність дій сина, а саме у тому, що він перебував без дозволу на огороженій території та зняв ручку з коробки передач із автомобіля ОСОБА_1 визнає та готова понести повну відповідальність за вчинені дії її сина. Вказала, що заперечує проти спілкування з її сином працівниками поліції, оскільки на даний час син перебуває у хворобливому стані. Також ОСОБА_1 в даних поясненнях зобов`язалась провести профілактичну бесіду зі своїм сином щодо недопущення аналогічних дій в подальшому (а.с.7);

ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 21 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10);

копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Отже, з огляду на фактичну та правову ситуацію, що відбулась, відсутність у справі доказів того, що з ОСОБА_1 та її сином були проведені превентивні заходи працівниками поліції чи підрозділом ювенальної превенції, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням,не буде відповідати загальним засадам провадження у справах про адміністративне правопорушення і не буде сприяти виконанню обов`язків ОСОБА_1 по вихованню сина.

Дослідивши вказані вище докази та надавши їм належну оцінку, приходжу до висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 184 КУпАП та з урахуванням її щирого каяття, необхідність накладення на неї стягнення у вигляді попередження.

Що стосується доводів апеляційної скарги про обрання ОСОБА_1 більш суворого покарання у вигляді штрафу, оскільки вона проявляла по відношенню до вчиненого її сином правопорушення зухвалу поведінку, ледве не виправдовуючи його і, заперечуючи завдання його діями майнової шкоди, а по відношенню до потерпілої і її дочки проявила аморальну поведінку у вигляді нецензурної лайки, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки такі дії з боку ОСОБА_1 скаржником не підтверджені доказами. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 щиро розкаялась та повідомила, що готова нести будь-яке покарання, тому адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, у виді попередження буде відповідати меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Разом з тим, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правила ч.2 ст.38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення. Дана норма регламентує, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

У ст.23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, сплив строку накладення адміністративного стягнення, на відміну від відсутності в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, або ж вчинення особою дій в стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, є очевидно нереабілітуючою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки на момент розгляду справи спливли передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, згідно з якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та закрити провадження у справі відносно неї на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247,ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Кузнецову Іллі Сергійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргуадвоката Кузнецова Іллі Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_2 ,задовольнити частково.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.184 КУпАП- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов