Справа №461/1752/25
Провадження №3/461/792/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., з участю прокурора Павленка Р.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої менеджером з персоналу ТОВ «ІВП Рененерго»,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Датами вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є 11.04.2024 о 15:19 год., 11.04.2024 о 15:26 год.

Місцем вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, є Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, яке знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, буд.8.

Датою виявлення адміністративних правопорушень є 05.03.2025.

Оскільки до суду надійшло дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУпАП, справу №461/1752/25, провадження №3/461/792/25, та справу №461/1752/25, провадження №3/461/793/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП слід об`єднати в одне провадження і об`єднаній справі надати номер справи №461/1752/25, провадження №3/461/792/25.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпА, визнала в повному обсязі.

Прокурор Павленко Р.І. під час розгляду справи зазначив, що є всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Просив визнати її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та із врахуванням норм ст.36 КУпАП, застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З примітки до статті 172-6 КУпАП вбачається, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, зі змісту статті слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки вказує склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів, правил, положень, інструкцій.

Згідно ст.2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами, що визначено як законодавство у сфері запобігання корупції.

Згідно абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Крім повного визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення №314 від 05.03.2025, №315 від 05.03.2025, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень, в яких ОСОБА_1 зазначила, що з протоколами згідна;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2025, в яких зазначила, що на посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці перебувала з 01.06.2023 до 30.06.2023. З вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлена. 11.04.2024 нею були подані декларації за 2023 рік (після звільнення та при звільненні). В період часу з 12.10.2023 по 01.04.2024 на стаціонарному лікуванні не перебувала. Поважних причин несвоєчасної подачі декларацій у неї не було;

- наказом начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №470/3Х-К від 30.05.2023 «Про призначення ОСОБА_1 », згідно якого ОСОБА_1 з 01.06.2023 призначено на посаду головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;

- наказом начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №508/3Х-К від 01.06.2023, згідно якого внесено зміни до пункту 1 наказу начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №470/3Х-К від 30.05.2023 та призначено ОСОБА_1 з 02.06.2023 на посаду головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці;

- наказом начальника Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №623/ЗХ-К від 26.06.2023 «Про припинення державної служби ОСОБА_1 », згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу управління персоналом Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 30.06.2023 за угодою сторін;

- даними з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 подала декларацію при звільненені за період, неохоплений раніше поданими деклараціями 11.04.2024 о 15:19 год., а щорічну декларацію (після звільнення) за 2023 рік 11.04.2024 о 15:26 год.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою. Ці докази є достатніми, оскільки в сукупності, у повній мірі, поза розумним сумнівом, доводять її вину у вчинені адміністративних правопорушень.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан, беручи до уваги відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, визначеної ч.1 ст.172-6 КУпАП, у виді штрафу в мінімальному розмірі та призначити остаточне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, ч.7 ст.285 КУпАП передбачено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, державному чи виборному органу, власнику юридичної особи або уповноваженому ним органу для вирішення питання про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, усунення її згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення.

У зв`язку з наведеним, постанова про накладення адміністративного стягнення за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у триденний строк з дня набрання нею законної сили, підлягає направленню в Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Керуючись ст.ст.33-35, 36, 40-1, 172-6, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справу №461/1752/25, провадження №3/461/792/25, та справу №461/1752/25, провадження №3/461/793/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, об`єднати в одне провадження і об`єднаній справі надати номер справи №461/1752/25, провадження №3/461/792/25.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати до неї:

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На виконання вимог ч.7 ст.285 КУпАП, постанову у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити в Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Суддя О.Б. Кротова