Справа № 279/1519/25 провадження №3/279/589/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 05.05.2009, РНКОПП НОМЕР_2 , за ч.2 ст.172-15, ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою суду від 11.03.2025 справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Військовослужбовець військової служби майор ОСОБА_1 , 07.03.2025 близько 18.30 год. виконуючи обов`язки начальника станції фульд`єгерсько-поштового зв`язку (далі ФПЗ) в місці тимчасової дислокації в умовах особливого періоду, внаслідок особистої недисциплінованості, відсутністю контролю за підлеглим особавим складом та недбалого ставлення до військової служби, порушуючи функціональні обов`язки начальника ФПЗ, допустив вживання алкогольних напоїв двома підпорядкованими військовослужбовцями, а саме: солдатом ОСОБА_2 , результат освідування 1,36% проміле, солдатом ОСОБА_3 , результат освідування 0,45% проміле, чим порушив функціональні обов`язки начальника станції ФПЗ, не правильно організував виробничу діяльність станції ФПЗ, не вжив заходів для запобігання правопорушень підлеглими йому військовослужбовцями, що призвело до послаблення оборони ФПЗ, підриву боєздатності ввіреного йому підрозділу та обороноздатності країни, чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 07.03.2025 близько 18.30 год. в умовах особливого періоду перебував з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в місці тимчасової дислокації підрозділу, де був виявлений представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де тест прибором "Алконт-М №00272-15" показав позитивний результат 2.05 % проміле та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння, чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак в матеріалах справи наявна заява, де клопотав про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненні правопорушення визнав, розкаявся та просив його суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними у справі про адміністративні правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії КИЖ№62 від 08.03.2025 та КИЖ№58 від 07.03.2025, де з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачається, що з порушеннями згоден, копіями протоколів про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копіями тестів та актів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копією витягу з наказу від 30.08.2019 за №201, копією посвідчення офіцера НОМЕР_3 , тестом "Алконт-М" прилад №00272 від 07.03.2025 результат, якого становить 2,05 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з якого вбачається, що з результатом згоден, огляд проведено в присутності двох свідків.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогами ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затв.Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію. Рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося, отже на цей час діє особливий період.

Відповідно до ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст.172-13 КУпАП).

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Статтями 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VІ, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час, оскільки рішення про демобілізацію, затвердженого Верховною Радою України (ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») не приймалось. Щодо факту запровадження особливого періоду в Україні з 18 березня 2014 року наголосив Верховний суд України у постанові від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який був продовжений та діє і по теперішній час.

Як встановлено судом, що майором ОСОБА_1 було неналежно здійснено контроль за особовим складом та недбалим ставлення до виконання своїх службових обов`язків, допустив порушення Статуту внутнішньої служби ЗСУ, що призвело, що військовослужбовцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було вжито алкогольні напої та відносно яких було складено протоколи про адміністративну відповідальность за ст.172-20 ч.3 КУпАП.

Крім того, всупереч інтересам служби та наведених вимог нормативно-правових актів ОСОБА_1 вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме: виконував службові обов`язків в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, і його дії за ч.3 ст.172-20 КУпАП кваліфіковано вірно.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від одніє до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців відповідні обов`язки.

Зокрема, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України тощо.

Статтею 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

З аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності досліджених доказів вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 ,ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, з урахуванням ст.36 КУпАП, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст.ст.34, 35, 283 КУпАП та враховує ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.36, ч.3 ст.172-15, ст. 172-20 ч.3, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-15, ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (Отримувач ГУК у Жит.обл/Коростен.р-н/21081100 , Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.) ККД 21081100, Номер рахунку (IBAN) UA0006827, Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції ).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Відповідно до ч.1 ст.307 та ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення, постанова підлягає примусовому виконанню, у порядку якого з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір зазначеного у постанові штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом