Справа № 161/2582/25
Провадження № 3/161/1235/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 березня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., за участю: секретаря судового засідання Дручок О.М., прокурора Бурка О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу №201-о від 15.08.2022 В.о. начальника Головного управління ДПС у Волинській області Сергія Лисеюка «Про переведення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 з 15.08.2022 переведено на посаду головного державного інспектора відділу супроводження інформаційних систем та адміністрування баз даних управління інформаційних технологій Головного управління ДПС у Волинській області та підтверджено 6 ранг державного службовця.

Згідно наказу №299-о від 30.06.2023 В.о. начальника Головного управління ДПС у Волинській області Сергія Лисеюка «Про звільненя ОСОБА_1 », ОСОБА_1 головного інспектора відділу супроводження інформаційних систем та адміністрування баз даних управління інформаційних технологій Головного управління ДПС у Волинській області з 07.07.2023 звільнено із займаної посади за угодою сторін.

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Закон України №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Відповідно до розділу XIII "Прикінцеві положення": пункт 27 викласти в такій редакції: Установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, ОСОБА_1 , зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільнені» до 00 годин 00 хвилин 01.02.2024.

Однак, згідно відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільненні» подана ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 09.02.2024.

Разом з тим, згідно листа Головного управління ДПС у Волинській області до Національного агентства з питань запобігання корупції №1440/5/03-20-14-05 від 12.02.2024, встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільнені», а саме декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2023 по 07.07.2023 року, що підтверджується повідомленням Національного агентства Завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Волинській області Соломонюком Я.В..

Окрім цього, ОСОБА_1 належним чином ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно яких остання, упродовж 2017 - 2024 років особисто подавала відповідні декларації до Реєстру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованого правопорушення визнала повністю та пояснила суду, що умислу на вчинення вказаного правопорушення вона не мала, оскільки в кінці січня 2024 її чоловік був тяжко хворий і вона здійснювала за ним догляд, тому декларацію подала несвоєчасно, а саме 09.02.2024. Просить суд застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. В скоєному щиро кається.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6КУпАП та враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, просив застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу №41 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 , а саме 04 лютого 2025 року. Отже, строк накладення адміністративного стягнення не сплинув, також вказав, що положення ст. 22 КУпАП не може бути застосоване в даному випадку. 3 огляду на викладене на думку прокурора, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а отже підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Пунктом 7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 41 від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 , зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування «при звільненні» до 31 січня 2024 року. Однак, остання подала декларацію 09.02.2024 року о 17:42, тобто несвоєчасно. Датою виявлення правопорушення вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Однак, з даним висновком суд не може погодитися, оскільки вважає, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, через те, що останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що датою вчинення правопорушення слід вважати дату 09.02.2024 року, оскільки ОСОБА_1 було подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільнені».

В даному випадку моментом виявлення правопорушення є 12.02.2024 року, так як відповідно до листа Головного управління ДПС у Волинській області до Національного агентства з питань запобігання корупції №1440/5/03-20-14-05 від 12.02.2024, встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «при звільнені», а саме декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2023 по 07.07.2023 року, що підтверджується повідомленням Національного агентства Завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Волинській області Соломонюком Я.В.. (а.с. 11) та в свою чергу стали підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що моментом (днем) виявлення правопорушення слід вважати день, коли до Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Слід також зазначити, що встановлення законодавцем обмеженого строку притягнення до відповідальності є однією із умов дисциплінування суб`єкта владних повноважень для належного виконання законодавчо визначених обов`язків.

Таким чином, днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019р. в справі №149/2498/17).

Під час розгляду справи апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» №13 для своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи судам необхідно звертати увагу на роз`яснення в кожній справі таких питань, зокрема чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення за ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідності до закону.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи судом закінчилися, вбачаються підстави для закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, судом враховано положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Судом також враховано, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення ч. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Таким чином, на даний момент розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, минуло більше шести місяців з дня виявлення цього правопорушення, тобто минув встановлений ст. 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. п.7 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 17 березня 2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур