П О С Т А Н О В А

13.03.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 667010 від 11 лютого 2025 року, складеному начальником СЮП Жмеринського РВП Кушнір А.А. зазначено, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2016 року народження, як наслідок 5 лютого 2025 року, близько 12-00 год, перевищила дозування психотропного препарату «Ерідон» в 10 разів, внаслідок чого в дитини погіршилося самопочуття, чим порушила вимоги статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та статтю 150 Сімейного кодексу України.

Дії ОСОБА_2 автор протоколу кваліфікує за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 пояснює, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вини у вчиненому правопорушенні не визнає. Її син гіперактивна дитина, з приводу чого вона з ним звернулась до лікаря психіатра, який виписав ліки, і не зрозумівши дозування препарату дала 2,5 мл замість 0,25 мл. Коли дитина поскаржилась на погане самопочуття, то одразу викликала швидку медичну допомогу, їх забрали до лікарні, де вони перебували два дні.

Суддя дослідив матеріали справи, де крім вказаного протоколу, містяться: рапорт про надходження повідомлення 5 лютого 2025 року о 18-26 год зі служби 102 від лікаря ШМД Дрозд про те, що у Вінницьку обласну дитячу клінічну лікарню доставлено ОСОБА_3 з діагнозом передозування психотропною речовиною; довідка лікаря ВОДКЛ від 5 лютого 2025 року про те що у ОСОБА_3 діагноз передозування ерідоном; виписка із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , який перебував на лікуванні з 5 по 7 лютого 2025 року; письмове пояснення ОСОБА_2 , яке відповідає поясненню, наданому в судовому засіданні; копія паспорта та свідоцтва про народження дитини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з протоколом та матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на таке.

Частина перша статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої ці обов`язки виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Воно не може бути разовим, така бездіяльність вочевидь має бути неодноразовою, систематичною, щоби можливо було зробити висновок про наявність такого ухилення.

Наприклад, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

І, якщо аналізувати зміст вказаної норми, то ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150, 180 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Зокрема, зі змісту положень статті 150 Сімейного кодексу вбачається, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. Тобто, якщо дитина захворіла, а батьки не вживають заходів щодо її лікування, то це є порушенням.

В даному випадку, мати, побачивши, що у дитини погіршилось самопочуття, одразу викликала швидку медичну допомогу, турбуючись про сина, що не може свідчити про не виконання батьківських обов`язків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, до 18 років забезпечувати її всім необхідним для життя та розвитку - харчуванням, одягом, тощо.

У статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці... Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом.

Автор досліджуваного протоколу робить висновок, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, що виразилось у недогляді за дитиною, однак в судовому засіданні встановлено, що мати піклується про свою дитину, оскільки одразу звернулась до лікарні, що не може свідчити про невиконання нею батьківських обов`язків.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, слід констатувати, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 184, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд особою, відносно якої винесена постанова.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ