Справа № 132/3368/24
Провадження № 33/801/270/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карнаух Н. П.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_1 адвокатки Довгалюк Л. І. на постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 651926 від 09 жовтня 2024 року 05 липня 2024 року о 14 год 37 хв. по вул. Миру в с. Павлівці Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 33023-14», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП); провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 2785 грн 65 к.

Захисниця ОСОБА_1 адвокатка Довгалюк Л. І. подала апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просила постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення; скасувати стягнення з ОСОБА_1 витрат за проведення судової автотехнічної експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент розгляду справи закінчилися визначені статтею 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі. Зазначала, що стаття 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Отже при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Крім того вказувала, що покладення вартості, призначеної судом експертизи, на ОСОБА_1 є незаконним та порушує його права на справедливий судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 05 липня 2024 року о 14 год 37 хв. по вул. Миру в с. Павлівці Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 33023-14», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3 ПДР.

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП; провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 2785 грн 65 к.

Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

З правового аналізу пункту сьомого статті 247 КУпАП вбачається, що застосування цієї норми можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18.

Разом з тим за змістом частини першої статті 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У контексті КУпАП Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається зі сплином часу.

Як зазначалося вище пунктом 7 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини в разі спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи згідно з частиною другою статті 38 КУпАП свідчитиме про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже установивши, що на момент розгляду справи закінчився установлений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення суддя суду першої інстанції не міг зазначати у резолютивній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат за проведення експертизи, то апеляційний суд виходить з наступного.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки, визначаються Законом України «Про судову експертизу» (далі ЗУ «Про судову експертизу»).

Відповідно до частини другої статті 15 ЗУ «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України; витрати за проведення експертизи постановлено здійснювати за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.

Оскільки на виконання постанови про призначення експертизи від 21 листопада 2024 року судову автотехнічну експертизу проведено Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, який є державною спеціалізованою установою, то підстави для стягнення з ОСОБА_1 витрат за проведення експертизи відсутні.

Керуючись статтями 38, 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвокатки Довгалюк Л. І. задовольнити частково.

Постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити, виключити з резолютивної частини постанови посилання на визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та стягнення з нього на користь держави витрат за проведення судової експертизи згідно з висновком № СЕ-19/102-25/434-ІТ від 14 січня 2025 року в сумі 2785 грн 65 к.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк