ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/6953/24 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/495/25 Черняк В.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Мелещука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 а адвоката Мелещука Валентина Васильовича постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 а за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню за частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Мелещук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги захисник посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Вважає, що суддею допущено неповноту судового розгляду, викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам події та допущено істотне порушення вимог процесуального закону та норм матеріального права.

Посилається на ненадання поліцейськими повного відеозапису, який би відображав всі обставини події.

Зазначає, що суддя не надав належної оцінки аргументам сторони захисту, не прийняв до уваги надану характеристику ОСОБА_1 , довідку № 31 від 30.08.2024 видану КНП «Сторожинецька БЛІЛ», інформаційну довідку № 522 від 15.08.2024, результати імунохроматографічного дослідження від 12.08.2024, копію військового квитка, копію посвідчення учасника бойових дій від 26.02.2024.

Звертає увагу на неповне дослідження суддею наявного в матеріалах справи відеозапису та ненадання йому відповідної оцінки.

Зазначає, що ОСОБА_1 надавав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак поліцейський роз`яснив йому, що він понесе адміністративну відповідальність.

Посилається на те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупиняв поліцейський Білак, а пропонував пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння, інший поліцейський.

Крім того зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не фіксує руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинку поліцейським. ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння які б могли стати підставами для його огляду та згідно відеозапису, таких ознак поліцейськими не встановлювалось.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 який апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що 08.08.2024 під час виконання обов`язків військової служби він отримав від командира вказівку щодо виїзду з місця дислокації, його було зупинено на блок-посту, у зв`язку з чим склалася ситуація, яка є предметом судового розгляду. Пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Мелещука В.В., на підтримку доводів апеляційної скарги, який наполягав на відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 08.08.2024 о 00:45 в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 320 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 211 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими на блок-посту. Під час спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, неприродна блідість. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 900884 від 08.08.2024 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та версія сторони захисту щодо обставин події, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що поліцейським зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 під час дії комендантської години, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній має в автомобілі рослинну речовину схожу на марихуану, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу, що поліцейським декілька разів пропонувалося водію ОСОБА_1 , пройти огляд на стан наркотичного спання та роз`яснено наслідки його відмови від проходження такого огляду, та подальше складання протоколу про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_1 були зрозумілі.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які б могли стати підставами для проведення медичного огляду та невстановлення поліцейськими таких ознак, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки не є повним, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги щодо неприйняття суддею до уваги довідки № 31 від 30.08.2024 виданої КНП «Сторожинецька БЛІЛ», інформаційної довідки № 522 від 15.08.2024, результати імунохроматографічного дослідження від 12.08.2024, апеляційний суд звертає увагу на вимоги частини 4 статті 266 КУпАП, де зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду, проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, будь-яке самостійне проходження водієм огляду на стан сп`яніння, відповідно до вимог частини 5 статі 266 КУпАП, є недійсне.

Щодо неврахування суддею характеристики ОСОБА_1 , копії військового квитка та копії посвідчення учасника бойових дій від 26.02.2024, апеляційний суд з цього приводу, зазначає, що ці обставини є характеризуючими особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та заслуговують на повагу, однак, згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційним судом не враховуються.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин події.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Мелещука В.В., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.01.2025 та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 а адвоката Мелещука Валентина Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна