Справа № 128/4822/24
Провадження № 33/801/252/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №182736, 26.11.2024 приблизно о 17:30 год., по вул. Гніванське шосе в с. Агрономічне у Вінницькому районі Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну та здійснив зіткнення із автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б ПДР України.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначив, що судом не досліджено доказів його вини, не враховано, що права смуга дороги була перекрита поліцейськими у зв`язку з оформленням ДТП, тому він вимушено рухався по смузі зустрічного руху, при цьому водійка транспортного засобу «Skoda-Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 , теж бачила перекриття дороги і могла вжити заходів для уникнення ДТП.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 26.11.2024 приблизно о 17:30 год., по вул. Гніванське шосе в с. Агрономічне у Вінницькому районі Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну та здійснив зіткнення із автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б ПДР України.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 23.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У поясненнях суду ОСОБА_1 вказав, що він їхав з м. Вінниці в бік м. Гнівань. При виїзді з окружної дороги на Гніванське шосе, він помітив, що за 200-300 метрів строїть автомобіль поліції із увімкеними проблисковими маячками. Під`їхавши до даного автомобіля, він зупинився, пересвідчився, що перешкоди для об`їзду чотирьох автомобілів не було і, увімкнувши сигнал повороту, продовжив рух. При цьому регулювання руху автомобілів працівниками поліції не здійснювалося. Із увімкненими фарами ближнього світла, рухаючись на першій передачі, він проїхав повз автомобіля поліції та ще двох автомобілів, які стояли один за одним після ДТП. Навпроти третього автомобіля, на великій швидкості з увімкненими фарами дальнього світла у його автомобіль в`їхав зустрічний автомобіль. При цьому, відрізок дороги, на якому сталося ДТП, по обидві сторони розподільної смуги, дозволяв водієві автомобіля «Шкода Фабія» уникнути зіткнення. У нього такої можливості не було, оскільки праворуч від його автомобіля стояв автомобіль один із трьох, які причинили попереднє ДТП. Окрім того, як вказує водій автомобіля «Шкода Фабія» у своїх письмових поясненнях, що вона не помітила його автомобіль та не встигла загальмувати, що є свідченням того, що саме вона була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну.

Разом з тим, суд правильно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адмінправопорушення доводиться матеріалами справи: відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від ЕПР1 №182736 від 26.11.2024; схемою місця ДТП від 26.11.2024; висновком експерта №1-02/25 від 06.02.2025 за наслідками експертизи, яка проведена за клопотанням адвоката Покоєвича А.О. на підставі копій матеріалів справ про адміністративне правопорушення №128/4822/24 відносно ОСОБА_1 та №128/4823/24 відносно ОСОБА_2 , з врахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що надані ними відразу після ДТП, та в якому експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку. Згідно висновку експерта аварійна дорожня ситуація була створена одноособовими діями водія автомобіля «ВАЗ-21114» ОСОБА_1 , які суперечили вимогам п.п. 1.2, 2.3б, 12.1, 13.3 ПДР.

Клопотання про призначення іншої експертизи у справі ОСОБА_1 не заявляв.

За наслідками перевірки постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку, що саме дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.2.3.б. ПДР України, що знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на порушення вимог ПДР України іншим учасником ДТП не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду , оскільки порушення водієм ОСОБА_1 ПДР та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення встановлено на підставі сукупності доказів. Щодо дій водія ОСОБА_2 , то апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку наявності чи відсутності у них порушень Правил дорожнього руху, оскільки протокол відносно неї, як єдина підстава для притягнення до адміністративної відповідальності, не є предметом розгляду у цій справі.

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук