ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Відповідно до постанови, в період з 08.00 год. по 20.00 год. 18.09.2024 лейтенант ОСОБА_1 перебував старшим у прикордонному наряді «Контрольний пост», з зобов`язанням його організувати службу прикордонного наряду відповідно до одержаного наказу для здійснення контролю транспортних засобів та їх пасажирів на автомобільному шляху національного значення Н-13 сполученням Львів, Самбір-Ужгород, який розташований на околиці с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області.

Так, лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи 18.09.2024 в прикордонному наряді старший прикордонного наряду «Контрольний пост», який розташований на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону, та знаходиться на автомобільному шляху національного значення Н-13 сполученням Львів, Самбір-Ужгород, що на околиці с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, у порушення вимог п.п. 1, 12 глави 5 розділу II, глави 2 розділу II, п. 1 глави 4 розділу І, п.п. 6, 7, 11, глави розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерстві внутрішніх справ України від 11.10.2015 №1261, у період з 10.20 год. по 10.40 год. 18.09.2024, без поважних причин, у службовому приміщенні прикордонного наряду залишив без нагляду, зокрема передав іншій особі свою штатну зброю автомат АК-74 та НОМЕР_2 набоїв до нього, внаслідок чого доступ до даної зброї отримали сторонні особи. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що в частині накладення на нього стягнення з оскаржуваною постановою не погоджується у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, тому вона підлягає скасуванню із звільненням його від адміністративної відповідальності за малозначністю та як наслідок, в даному випадку відносно нього, слід обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити. Зазначає, що суд першої інстанції покладаючи в основу вчинення адмінправопорушення ОСОБА_1 висвітлює об`єктивну сторону такого правопорушення крізь призму «залишення штатної зброї без нагляду», при цьому будь-яке інше вираження об`єктивної сторони даного правопорушення відсутнє і в провину ОСОБА_1 не ставиться. Стверджує, що зброя не була залишена без нагляду, не передавалась іншим особам і жодна стороння особа доступу до даної зброї та набоїв до неї не мала. Дана зброя знаходилась в полі зору ОСОБА_1 та в цілковитій фізичній досяжності до неї. Так як зброя була поряд із ОСОБА_1 , вона була під його наглядом, не переданою іншій особі та в цілковитій його доступності до неї. Просив суд врахувати, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, жодними компрометуючими матеріалами правоохоронні органи щодо нього не володіють, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним, суспільним інтересам чи правам та свободам інших громадян, а тому оцінюючи в сукупності дії, наслідки вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують його особу, підстави, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих, просить суд скасувати оскаржувану постанову, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, за малозначністю та обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався не в повній мірі.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, суд першої інстанції зіслався на протокол про адміністративне правопорушення № 67 від 20.09.2024; копію витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 від 05.03.2024 №210-ОС «Про особовий склад», яким ОСОБА_1 було призначено заступником начальника третьої прикордонної застави відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С); копію витягу з розділу 2 «Заходи з оперативно-службової діяльності» на 17/18 вересня 2024 року витягу з КПС на 21/22 липня 2024 року 2в «Результати виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю»; копію витягу зі списку особового складу, згідно якого ОСОБА_1 з 08.00 по 20.00 18.09.2024 виконував службові обов`язки з охорони державного кордону на околиці населеного пункту Оноківці; рапорт першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_1 .

Однак, досліджуючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає наявні докази недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-19 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Слід звернути увагу на те, що ст. 172-19 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-19 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 67 від 20.09.2024 вбачається, що лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи 18.09.2024 в прикордонному наряді старший прикордонного наряду «Контрольний пост», який розташований на ділянці відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону, та знаходиться на автомобільному шляху національного значення Н-13 сполученням Львів, Самбір-Ужгород, що на околиці с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, у порушення вимог п.п. 1, 12 глави 5 розділу II, глави 2 розділу II, п. 1 глави 4 розділу І, п.п. 6, 7, 11, глави розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерстві внутрішніх справ України від 11.10.2015 №1261, у період з 10.20 год. по 10.40 год. 18.09.2024, без поважних причин, у службовому приміщенні прикордонного наряду залишив без нагляду, зокрема передав іншій особі свою штатну зброю автомат АК-74 та НОМЕР_2 набоїв до нього, внаслідок чого доступ до даної зброї отримали сторонні особи. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що в зазначеному протоколі відсутні будь-які відомості щодо посторонніх осіб, які начебто отримали доступ до даної зброї, а також не зазначено особу, якій ніби ОСОБА_1 передав свою штатну зброю автомат АК-74 та 30 набоїв до нього, крім того, матеріали справи не містять пояснень тих осіб, які отримали доступ до даної зброї та особи якій було передано зброю.

Проте, на вищезазначене суд першої інстанції увагу не звернув, та не встановив обставини, чи дійсно посторонні особи мали доступ до даної зброї, та чи ОСОБА_1 передав свою штатну зброю іншій особі, оскільки з показів наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні слідує, що зброя не була залишена без нагляду, не передавалась іншим особам і жодна постороння особа доступу до даної зброї та набоїв не мала, так як зброя знаходилась в полі зору ОСОБА_1 , була поряд із ним, під його наглядом та в цілковитій фізичній досяжності до неї.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що в зазначеному протоколі не зазначені інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме. які саме заподіяно збитки держаним, суспільним інтересам чи правам та свободам інших громадян.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Отже, апеляційний суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Апеляційний суд наголошує, що судовий розгляд відповідно до приписів КУпАП проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі чи збирати докази у справі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що в діях лейтенанта ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п.п. 1, 12 глави 5 розділу II, глави 2 розділу II, п. 1 глави 4 розділу І, п.п. 6, 7, 11, глави розділу II «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерстві внутрішніх справ України від 11.10.2015 №1261 та не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Крім того, враховуючи, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення носить малозначний характер, оскільки правопорушником усвідомлено протиправність своєї поведінки, його дії не мали прямого умислу на залишення зброї без нагляду, або передачі її іншим особам, не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним, суспільним інтересам чи правам та свободам інших громадян, значна шкода державним чи суспільним інтересам або інтересам громадян внаслідок порушення не була заподіяна, а також відомостей про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної, кримінальної відповідальностей, матеріали справи не містять, апеляційний суд приходить до висновку, щоапеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а постанова суду скасуванню як незаконна та невмотивована.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага