Справа № 164/54/25 Провадження №33/802/202/25 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю захисника ОСОБА_1 Ткачука А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Ткачука Андрія Юрійовича в інтересахособи, що притягається до адміністративної ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 12.02.2025 року в задоволенні клопотання адвоката Ткачука А.Ю. про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення відмовлено.ОСОБА_1 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.12.2024 року біля 00 годин 10 хвилин, на вулиці Грушевського в смт. Колки Луцького району Волинської області, керував мотоциклом «Loncin LX 250-15», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, незв?язне мовлення), від проходження в установленому порядку медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням захисник Ткачук А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.59-60).

В доповненій апеляційній скарзі захисник вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відеозаписах взагалі не зафіксовано мотоцикл, яким ніби-то керував останній, а зафіксовано лише спілкування водія з працівниками поліції у службовому автомобілі.

Зазначає, що із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є неповним та не відображає всіх обставин справи, тобто його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Крім того, із матеріалів справи про адміністративні правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 , допустив будь-які порушення ПДР, а тому всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. До того ж поліцейські не роз`яснили процедуру та порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не повідомили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження такого огляду, що призвело до незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього (а.с.73-76).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 Ткачука А.Ю., який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КпАП України, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КпАП України, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до диспозиції ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 2.9«а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом, і не залежить від причини зупинки транспортного засобу.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 572643 від 23.12.2024 року (а.с.1),

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2024 року (а.с.2),

- рапортом поліцейського СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Кравчука Є.М. від 23.12.2024 року (а.с.3);

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.5).

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що працівники поліції законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, оскільки виявили у нього ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, незв`язне мовлення. ОСОБА_1 відмовився проїхати до найближчого медичного закладу, хоча підтвердив факт вживання наркотичної речовини. Працівником поліції було роз`яснено водієві, що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, то буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Зі складеним протоколом ОСОБА_1 погодився, ствердивши це своїм підписом. Будь-яких зауважень, доповнень до змісту протоколу ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки він об`єктивно містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відтак, наявним у справі доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та законно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи місцевим судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ткачука Андрія Юрійовича в інтересахособи, що притягається до адміністративної ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.