Провадження № 3/466/328/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

19 грудня 2024 року о 03:55 год. у м. Львові на вул. Єрошенка, 2, водій ОСОБА_1 керував електроскутером «Silence» vin НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, поведінка яка не відповідає обстановці), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд адміністративних матеріалів не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові пояснення у яких свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив. Зазначив, що від огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки керував електроскутером для якого не потрібна наявність водійського посвідчення.

Під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Василюк Б.І. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, пояснивши, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки ОСОБА_1 , а тому всі складені відносно останнього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. Зазначив, що ОСОБА_1 керував електроскутером, який не можна віднести до будь якої категорії транспортних засобів для керування якими потрібне водійське посвідчення відповідної категорії, постановка на облік та реєстрація в сервісному центрі МВС. Крім того, наголосив, що з долучених до адміністративних матеріалів відеозаписів не вбачається явних ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Василюка Б.І., дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведеною, виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою, як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

При цьому, суд відхиляє доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Василюка Б.І та самого ОСОБА_1 , що електричний скутер не є транспортним засобом, а тому останній не може нести відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді справ про адміністративні правопорушення зазначених категорій, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №13-06.

Згідно з визначенням, яке міститься в примітці до ст. 121 КУпАП, під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

У Правилах дорожнього руху відсутнє визначення «електроскутер».

Відповідно до п.2.13. Правил дорожнього руху України транспортні засоби категорії А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Отже, електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Їх поділили на дві категорії:

- легкий персональний транспорт колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість до 25 км/годину;

- низькошвидкісний приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса не більше 600 кілограмів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 5 ч. ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Як вбачається з пояснень адвоката Василюка Б.І. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 електроскутер «Silence», яким керував останній має потужність двигуна 800 Вт, обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей, а тому є транспортним засобом в розумінні ст. 130 КУпАП, а, відтак, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 використовував електроскутер, як транспортний засіб, останній повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування, з додержанням вимог ПДР України.

Керуючи транспортним засобом особа, відповідно до ПДР є учасником дорожнього руху і тому у відповідності до п. 1.3 -1.5 ПДР зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відсутність у ОСОБА_1 при собі посвідчення водія відповідної категорії (А, А1), оскільки обов`язок отримання водійського посвідчення у разі керування електричним скутером відсутній, не спростовує того, що останній є водієм, а отже і є суб`єктом даного правопорушення.

Доводи адвоката Василюка Б.І. про безпідставність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, суд вважає необґрунтованими, оскільки з переглянутих судом відеозаписів з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від відповідальності за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або за відмову від проходження огляду на виявлення такого стану.

Поміж тим, як вбачається з відеозапису долученого працівниками поліції до протоколу у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що виражалось у порушенні мови та невідповідності його поведінки обстановці.

Вищевказаним відеозаписом зафіксовані усі ті обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, а тому посилання сторони захисту щодо недопустимості даних доказів у зв`язку з відсутністю підстав для зупинки ОСОБА_1 , є необгрунтованими.

Всі інші доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Василюка Б.І мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, підтверджується наступними доказами :протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №109773 від 19.12.2024 року, який відповідає вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників поліції 471731, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився пройти огляд на виявлення такого стану як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Виходячи з викладеного, та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі зазначеного та, керуючись ст.ст. 33,130,283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва