справа № 361/1640/25
провадження № 3/361/602/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 233167 від 29.01.2025, громадянин ОСОБА_1 29.01.2025 о 10:30 год. за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 198, керував автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 416 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно ВП 51206387 від 28.03.2019, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Ільїнов Р.В. заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, посилаючись на те, що останній не був обізнаний про наявність встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Суд, заслухавши доводи адвоката Ільїнова Р.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з даними протоколу, ОСОБА_1 керував автомобілем при встановленому тимчасовому обмеженні у праві керування транспортними засобами, а згідно з долученим відеозаписом з бодікамери поліцейського, останній зазначає про необізнаність щодо наявності постанови державного виконавця про встановлення цього обмеження.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, в матеріалах справи наявна роздруківка постанови державного виконавця Кадіївського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі частки з усіх видів доходу, починаючи з 29.09.2009 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. У подальшому стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу до досягнення ним повноліття згідно з виконавчим листом №2-259, виданим 11.02.2010. Однак матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, в письмових поясненнях останній зазначає про те, що йому не було відомо про встановлене відносно нього обмеження, що також підтверджується відеозаписом, а відтак не спростовані твердження ОСОБА_1 про те, що йому нічого не було відомо про таке рішення державного виконавця.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Однак, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів про наявність в його діях умислу у керуванні ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження, так і жодних доказів того, що про встановленні державним виконавцем обмеження будь-яким способом було його доведено до відома.

За змістом ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення за встановлених судом обставин не є визначальним при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 126 ч.3, 256, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко