Справа № 522/26/25
№ 3/522/19/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кривохижа Ю. А., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту ПП УПП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, що ставляться у вину особі

1. За змістом протоколу про адміністративне правопорушення 20.12.2024 року о 10 годині 50 хвилини в м. Одесі по вулиці Педагогічна, 58, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Urvan», д/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, повертав ліворуч на вулицю Посмітного, не переконався в безпеці маневру, не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota c-HR Hybrid», д/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з ним. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив п. 10.3 ПДР та п.10.4 ПДР.

2. У судові засідання ОСОБА_1 07.03.2025 та 13.03.2025 з`явився. Вину у скоєному заперечив, повідомив, що не порушував ПДР, оскільки водій автомобіля «Toyota c-HR Hybrid», д/з НОМЕР_2 рухався дуже швидко. Його захисник - адвокат Топунова А. М. надала суду письмові пояснення, у яких вказала, що підстав констатувати порушення у діях водія ОСОБА_1 п. 10.3, 10. 4 ПДР відсутні, оскільки таке порушення визначається п. 16.11 ПДР.

3. Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні 13.03.2025 вказала, що винуватцем ДТП був ОСОБА_1 . Також відмітила, що рухалась на перехресті доріг з дозволеною швидкістю руху.

ІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

4. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 200920 від 20.12.2024 року;

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.12.2024року,

- письмові пояснення ОСОБА_1 ,

- письмові пояснення ОСОБА_2

ІІІ. Оцінка Суду

5. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує таке.

6. Матеріали справи свідчать, що 20.12.2024 року о 10 годині 50 хвилини в м. Одесі по вулиці Педагогічна, 58, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Urvan», д/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, повертав ліворуч на вулицю Посмітного.

7. За змістом пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

8. Тобто дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при проїзді перехрестя вул. Педагогічної та вул. Посмітного у м. Одесі мали бути оцінені поліцейськими на предмет дотримання вимог п. 16.11 ПДР України.

9. Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення вказано на порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 10.3 та 10.4 ПДР України, які унормовують питання щодо перестроювання транспортних засобів на головній дорозі, зміну напрямку руху та не стосуються правилу проїзду перехрестя нерівнозначних доріг.

10. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

11. За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

12. Норми КУпАП не надають Суду будь-яких повноважень на зміну суті адміністративного правопорушення, що вказана в протоколі.

13. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

14. Ухвалюючи рішення у даній справі, враховую, що в ході судового розгляду дотримано принцип повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також здобуто достатню сукупність доказів, яка обґрунтовує зроблені у цьому судовому рішенні висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

15. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а також того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

16. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

17. У цьому випадку обов`язок доведення вини покладається на орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, а будь-який сумнів з цього приводу трактується на користь особи якій інкриміноване вчинення такого порушення. Зокрема, такий обов`язок реалізується органом уповноваженим на складання протоколу за допомогою виготовлення відповідних процесуальних документів (протоколу) та збирання достатніх, достовірних, належних та допустимих доказів, для їх скерування на розгляд до суду.

18. Суд виходить з того, що Закон не покладає на нього функції щодо збирання з власної ініціативи доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже збирання доказів на користь тієї чи іншої сторони судом з власної ініціативи порушить принцип неупередженості суду. У цій ситуації суд, зберігаючи неупередженість, повинен дослідити та оцінити у встановленому Законом порядку надані йому докази та ухвалити відповідне процесуальне рішення.

19. Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією із засад існування демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

20. Частиною 1 ст.7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

21. Суд вважає, що, враховуючи зазначені обставини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки у протоколі вказано про порушення водієм норм ПДР України, які не мають відношення до існуючих правовідносин.

22. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

23. За цих обставин Суд вважає, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Із цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 124, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя Ю. А. Кривохижа