ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/9458/24 Головуючий в 1 інст. Петренко Л.В.
Провадження №33/807/250/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 11 вересня 2024 року о 21 год. 52 хв. в смт. Комишуваха по вул. Богдана Хмельницького, 70, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoо Lanos державний номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат тесту позитивний 1,76 проміле, тест № 2137, з результатом тесту згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, а його вина не доведена матеріалами справи. Разом із цим, суддя при розгляді справи взагалі не надав оцінки його запереченням, які є суттєвими. Внаслідок чого, його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази зупинки його транспортного засобу, та факту того, що саме він був за кермом автомобіля.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2024 року складений у вигляді чеку, що є порушенням наказу № 1395 від 7 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Посилається на те, що доказами факту нібито його сп`янінні є лише результат приладу Alkotest Drager 6820. Між тим, чек тестування на стан сп`яніння Alkotest Drager 6820 не містить дати останнього калібрування приладу, а тому результати такого огляду є недійсними.

Наголошує, що він був незгодний з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння. Втім, всупереч незгоди з результатом проведеного огляду, поліцейські не направили його для проходження огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а склали протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що працівниками поліції не було забезпечено йому правову допомогу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене просить постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що постановою судді Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, йому було повернуто апеляційну скаргу, яка була поданим ним в межах встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку оскарження судового рішення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до апеляційної інстанції зі скаргою на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 р. в межах встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку оскарження судового рішення (а.с. 112-122), яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2024 р. повернута апелянту (а.с. 125) з причин, що не перешкоджають повторному зверненню до суду апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність заяви ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 127486 від 11 вересня 2024 р. підтверджується:

- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6820 від 11 вересня 2024 р. з результатом 1,76‰ (а.с.2а);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який особисто підписаний ОСОБА_1 без заперечень (а.с.3);

- відеозаписом події (а.с. 6).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,76 проміле.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів зупинки транспортного засобу під його керуванням та те, що він був незгодний з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння, повністю спростовані відеозаписом події.

Так відеозапис, який міститься в матеріалах справи, відображає обставини події, викладені в протоколі, а саме: рух транспортного засобу Daewoо Lanos державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку співробітниками поліції. В ході перевірки документів водія у ОСОБА_1 співробітниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Зафіксована пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Згода водія на проходження запропонованого огляду. При цьому ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв. Далі, зафіксовано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 1,76 проміле. З результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився. (час запису 00:12:04) Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився та повторно зазначив, що погоджується з результатом проведеного огляду. (час запису 00:16:23). Попередження поліцейським про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, відповідальність за яке, передбачена ст. 130 КУпАП. Складання та підписання протоколу. При цьому, жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом не надходило.

На переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зміст оглянутого відеозапису повністю спростовує доводи сторони захисту щодо недотримання працівниками патрульної поліції процедури відповідного огляду, відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та підтверджує надання останнім згоди з результатом проведеного огляду на визначення стану сп`яніння.

Зафіксовані обставини та поведінка водія свідчать про обґрунтованість висунутої водію підозри з боку працівників поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці, а також його згода з результатами проведеного огляду не викликає сумніву, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення ним адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Посилання апелянта на те, що протокол складений з порушеннями, оскільки надрукований у вигляді чеку не знайшло свого підтвердження.

Так, з розділу 2 п. 1 абзацу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395 вбачається, що за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та поліцейського, який склав протокол, їх підписи, серія та номер, які присвоєнні автоматично.

Твердження апелянта про те, що чек тестування на стан сп`яніння Alkotest Drager 6820 не містить дати останнього калібрування приладу, спростовуються матеріалами справи.

Так на роздруківці до протоколу з приладу «Драгер» 6820 від 11 вересня 2024 р. за результатами проведеного огляду водія ОСОБА_2 , який склав 1,76‰ вбачається, що останньою датою калібрування вказаного приладу є 6 грудня 2023 року, в межах встановленого міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», який встановлений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить один рік.

Отже, наведене свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» співробітниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою.

При цьому, результат тесту ОСОБА_2 підписав, а з відеозапису не встановлено, що останній в момент проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» виявляв недовіру результату огляду за допомогою технічного приладу.

Посилання апелянта щодо не забезпечення працівниками поліції його права на правову допомогу під час складання протоколу слід визнати необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейські не чинили ОСОБА_1 будь-яких перешкод у реалізації права скористатися послугами захисника у разі такої необхідності. Обов`язкового забезпечення працівниками патрульної поліції водія послугами захисника не передбачено нормами КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/9458/24