Номер провадження: 33/813/420/25
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

представника потерпілого - Гулям Уміда Хазратовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,0 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 21 жовтня 2024 року о 15 год 15 хв в м. Одесі по вул. Зяньковецької, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ford Transit», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку руху, чим порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав. За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 155675 від 21 жовтня 2024 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_3 , який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

- матеріали справи не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу;

- на схемі зображення місця ДТП, обидві машини знаходяться у своїх смугах, місце зіткнення ТЗ чітко не зазначено;

- фотофіксація місця ДТП не проводилася, а в матеріалах справи відсутні інші докази, які могли б встановити всі обставини даного ДТП;

- положення автомобілю, яке зафіксовано на відеозаписі, не може вважатися таким же як і положення під час руху;

- єдиним доказом вини ОСОБА_1 може бути відеозапис з моменту ДТП, який у матеріалах справи відсутній;

- схема місця ДТП може містити помилки та неправильне зображення дорожньої обстановки.

04 лютого 2025 року від представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Гулям У.Х. надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає, що аналізуючи відеозаписи, варто підкреслити, що транспортний засіб «Skoda Octavia», під керування ОСОБА_1 в момент ДТП, знаходився переднім лівим колесом частково на сусідній полосі, по якій рухався ТЗ «Ford Transit», під керуванням водія ОСОБА_2 , а заднім лівим колесом знаходився на розмітці. Вказує, що ОСОБА_1 знехтував вимогам правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та зауважує, що відносно ОСОБА_1 неодноразово ухвалювалися постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні представник потерпілого Гулям У.Х. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Тарановський Д.С. до судового засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 1.4. ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із п. 13.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, відеозаписом, на якому зафіксовані розташовані після ДТП автомобілі, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншими матеріалами адміністративної справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнього інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2024 року, яким зафіксовано, що 21 жовтня 2024 року о 15 год 15 хв в м. Одесі по вул. Заньковецької, 11, водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Transit», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку руху, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Технічний відеозапис: 471516, 473718. До протоколу додаються пояснення свідків учасників ДТП, пояснення водія та схема. Пояснення додаються на окремому аркушу, зазначено, що з протоколом не згоден. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав. (а.с. 1);

- схемою місця ДТП (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначено, що рухався у лівій смузі, на перехресті вулиць Балківська та Заньковецька, його підрізав автомобіль Skoda, виїхавши на його смугу, що призвело до зіткнення з його авто (а.с. 5);

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Всупереч доводів апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу, апеляційний суд зазначає, що вищенаведені докази у сукупності підтверджують ту обставину, що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України і такі дії перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо доводу, що на схемі зображення місця ДТП, обидві машини знаходяться у своїх смугах, місце зіткнення ТЗ чітко не зазначено, апеляційний суд звертає увагу, що зі схеми ДТП, складеної 21 жовтня 2024 року інспектором полку УПП в Одеській області ДПП, вбачається розташування автомобілів, їх напрямок руху, місце зіткнення транспортних засобів, а також наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП.

Наведений перелік пошкоджень, їх локалізація узгоджується як зі схемою, так і з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, які підписали схему без зауважень (a.c. 3).

Щодо того, що фотофіксація місця ДТП не проводилася, а в матеріалах справи відсутні інші докази, які могли б встановити всі обставини даного ДТП, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи наявна відео фіксація, що проводилася під час складення схеми ДТП, а здійснення фото- та відеофіксації самої ДТП не є обов`язковим, і доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд робить висновок щодо винуватості особи.

Посилання апелянта, що положення автомобілю, яке зафіксовано на відеозаписі, не може вважатися таким же, як і положення під час руху є слушним, однак в матеріалах справи наявні інші належні та допустимі докази для встановлення обставин справи, зокрема руху транспортних засобів.

Як убачається зі схеми місця ДТП, подія трапилася на вул. Заньковецької, 11, особливістю вказаної дороги, є напрямок руху, згідно якої, водії повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, і зі схеми, яку підписали учасники ДТП, вбачається, що дорога має вигин праворуч, чого ОСОБА_1 не дотримався, продовжив рух прямо, внаслідок чого виїхав на сусідню ліву смугу.

З відео, наявного в матеріалах справи, вбачається, що повз автомобіля ОСОБА_1 з правої по ходу руху сторони проїздять автомобілі, автобуси, а сам транспортний засіб «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 знаходиться на значній відстані від краю проїзної частини і не заважає руху транспортних засобів в крайній правій полосі.

Твердження, що єдиним доказом вини ОСОБА_1 може бути відеозапис з моменту ДТП, який у матеріалах справи відсутній, свідчить про голослівність таких тверджень,оскільки таке не передбачено, а інші докази є допустимими та належними.

Крім того, суд досліджує докази, які наявні в матеріалах справи та не може ґрунтувати свої рішення на припущеннях.

Щодо доводів, що схема місця ДТП може містити помилки та неправильне зображення дорожньої обстановки, апеляційний суд зауважує, що наведена схема ДТП складена у відповідності до Інструкції 07.11.2015 року № 1395 та підписана особисто ОСОБА_1 , із зауваженнями щодо недостовірних відомостей в частині зображення місця ДТП та інших даних, останній не звертався.

Апеляційний суд зазначає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи, інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова