ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. Справа №597/71/25

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №220162 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 13.01.2025 року о 18 год 32 хв в м.Заліщики по вул. Стефаника, 15 керував ТЗ марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким ТЗ. Дане порушення вчинено повторно протягом року (вперше вчинено 22.09.2024 року, винесено постанову серії ББА №340802 за порушення вимог ч.2 ст.126 КУпАП), чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004573 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 13.01.2025 року о 18 год 32 хв в м.Заліщики по вул. Стефаника, 15 керував ТЗ марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нечітка вимова, почервоніння покривів шкіри обличчя). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Алкотест 6810. Тест номер 1018, проба позитивна 1,14 проміле. З результатом водій згідний. Від проходження відповідного огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що відповідност.36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №597/71/25 (провадження 3/597/68/2025).

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вдруге на виклик до суду не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, виходячи з такого.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).

Пункт 2.1.а ПДР зобов`язує водія мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4а ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Частиною 2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №220162 від 13.01.2025 року;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339017 від 22 вересня 2024 року, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП;

рапортом старшого інспектора чергового ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Король С.С. від 13.01.2025 року по суті правопорушення;

долученим до матеріалів компакт-диском, в якому відображені обставини, що відбувалися на місці події, які мали місце 13.01.2025 року о 18:32 год;

довідкою ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від 14.01.2025 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Проаналізувавши вищевказані документи, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1036, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст.16 Закону України Про дорожній рух (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.9А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 004573 від 13.01.2025 року;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Алкотест 6810, яким встановлено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (результат позитивний);

тестом на алкоголь за № 1018 від 13.01.2025 до протоколу № 004573, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест 6810», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,14 проміле алкоголю;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі КНП «Заліщицька ЦМЛ»;

рапортом старшого інспектора чергового Відділення поліції № 4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Король С.С. від 13.01.2025 року по суті правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

долученим до матеріалів компакт-диском, в якому відображені обставини, що відбувалися на місці огляду транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами.

Оцінюючи вищевказані докази у їх сукупності, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою на те посадовою особою.

У своїй сукупності безпосередньо досліджені судом докази є достатніми для прийняття рішення, оскільки беззаперечно доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці події із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810, що підтверджується тестом № 1018, результат огляду - позитивний, 1,14 проміле, з яким водій погодився. Освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не проводилось у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .

Досліджені судом відеозаписи в достатній мірі дають можливість як ідентифікувати особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так і повністю перевірити процедуру фіксації правопорушення і оформлення результатів виявленого порушення.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

Отож, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП та враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При цьому, суддя зауважує, що відповідно до вимог статті 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Згідно зі ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Адміністративні матеріали не містять відомостей про належність т/з ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відтак, підстави для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу відсутні.

Також вважаю, що відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.2 п.5 ст.4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 126, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 :

- №597/71/25 (провадження 3/597/68/2025) за ч.5 ст.126 КУпАП,

-№597/72/25 (провадження 3/597/69/2025) за ч.1 ст.130 КУпАП,

та об`єднаному провадженню присвоїти №597/71/25 (провадження 3/597/68/2025).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення:

за частиною 5 статті 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років;

за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави на розрахунковий рахунок: UA0026001 ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Анна ТРЕНИЧ