Справа № 462/6983/24 Провадження № 3/450/382/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 02 грудня 2024 року від Залізничного районного суду м. Львова, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 118589 від 27 серпня 2024 року, 27 серпня 2024 року о 13 год. 15 хв. в м. Львів на дорозі Кільцева-Городоцька водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», при в`їзді на кільце з круговим рухом, де таке являється головною дорогою, не надав переваги у русі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пункту 16.12 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

04 листопада 2024 року водієм ОСОБА_1 до Залізничного районного суду м. Львова подано письмові пояснення, згідно мотивів яких вказав, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимог пунктів 1.5, 2.3 «Б, Д», 12.1, 13.1, 13.3 ПДР України, що призвело до втрати ним курсової та поперечної стійкості, яка викликала стан заносу і як наслідок аварійну обстановку, що зумовило наїзд на керований ним транспортний засіб марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 . Зазначив, що під`їжджаючи до перехрестя, де організовано круговий рух, вул. Городоцької із дорогою «Західний обхід м. Львова», він зупинився перед дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України (напрямний острівець), не виїжджаючи на смугу, яка призначена для руху транспортних засобів по кільці, щоб пропустити автомобілі, які здійснювали рух по такому. Водій автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 здійснював рух кільцем, однак через велику швидкість його автомобіль почало заносити праворуч по ходу його руху і розвертати проти годинникової стрілки. Відтак, водій ОСОБА_2 виїхав за праву межу смуги свого руху, визначену дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України, здійснивши наїзд задньою правою боковою частиною свого автомобіля на передню ліву частину автомобіля марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням, який перебував у нерухомому стані. Вказав, що працівниками поліції не зібрано достатніх доказів його невинуватості, зокрема не зафіксовано слідів заносу автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 , які є важливими критеріями для визначення механізму спричинення ДТП. Зауважив, що записані у протоколі відомості містять взаємовиключні дані, зокрема невиконання ним вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України «дати дорогу» та вимог пункту 16.12 ПДР України, за яким слідує зобов`язання водія на перехресті рівнозначних доріг дати дорогу транспортним засобам, які рухаються головною дорогою. Просив долучити до матеріалів справи фотознімки місця дорожньо-транспортної пригоди та вказав, що свідками ДТП були його донька ОСОБА_3 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували у вантажівці.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2024 року, за розглядом клопотання захисника ОСОБА_1 . ОСОБА_6 , матеріали адміністративної справи передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, які отримано 02 грудня 2024 року.

В судове засідання 28 січня 2025 року о 09 год. 00 хв. не з`явились всі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце розгляду такої повідомлялись належним чином. У вказаний день захисником ОСОБА_1 . Олексів В.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Розгляд справи відкладено на 27 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв.

В судовому засіданні 27 лютого 2025 року захисник Олексів В.В. пояснив, що ОСОБА_1 на даний час мобілізований до лав ЗСУ та не зможе прибути в судове засідання. Вказав, що його довіритель зупинився перед дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України (напрямний острівець), не виїжджаючи на смугу, яка призначена для руху транспортних засобів по кільці, щоб пропустити вантажівку, яка рухалась по внутрішньому колу. Зазначив, що по зовнішньому колу здійснював рух водій автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який здійснював випередження вантажівки та в стані заносу допустив виїзд за межі своєї смуги для руху, здійснивши наїзд на транспортний засіб марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у нерухомому стані. Просив оголосити в судовому засіданні перерву з метою долучення письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , який є водієм вантажівки, та його пасажира ОСОБА_5 , які станом на даний час проходять військову службу, в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Водій ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що керував автомобілем марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 та рухався зі сторони готелю «Галіція» в напрямку с. Рясне-Руське, Львівського р-ну, Львівської обл. По кільцю здійснював рух у крайній правій смузі, виїжджаючи із якої відчув удар у задню праву бокову частину керованого ним транспортного засобу. Після моменту контактування зупинився, а які автомобілі були в цей час на кільці не пригадує, як і швидкості з якою здійснював рух.

Захисник Ільків М.М. підтримав показання ОСОБА_2 та вказав, що також представляє інтереси власника автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 . Зазначив, що на підтвердження обставин, викладених у протоколі, до наступного засідання долучить письмові пояснення свідків в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що водій автомобіля марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 є її батьком, а в момент ДТП вона перебувала на передньому пасажирському сидінні вказаного транспортного засобу. Вказала, що ОСОБА_1 зупинився перед розміткою на кільці, оскільки для його руху була наявна перешкода у вигляді вантажівки, яка здійснювала рух по внутрішній частині кільця. В цей час із-за вантажівки виїхав автомобіль марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався із великою швидкістю, що спричинило його неконтрольований занос, який призвів до наїзду на транспортний засіб марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , що перебував у нерухомому стані. Вказала, що після ДТП до них підійшли водій вантажівки та його пасажир, які зголосились бути свідками.

В судовому засіданні 28 січня 2025 року оголошено перерву за клопотаннями захисників. Розгляд справи відкладено на 13 березня 2025 року о 16 год. 15 хв.

28 лютого 2025 року захисником ОСОБА_6 в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» подано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказав, що зазначені особи не зможуть прибути в судове засідання для надання усних пояснень у зв`язку із їх перебуванням на військовій службі в ЗСУ. Долучив військові квитки та посвідчення УБД.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відібрані адвокатом Олексів В.В., водій автомобіля «Опель» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 під`їжджаючи до перехрестя, де організовано круговий рух вул. Городоцької із дорогою «Західний обхід м. Львова», зупинився перед дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України (напрямний острівець), не виїжджаючи на смугу, яка призначена для руху транспортних засобів по кільці, щоб пропустити автомобільний состав у складі вантажного тягача марки «МАН» номерний знак НОМЕР_3 із причепом-лаветою, в якому вони перебували та здійснювали рух по внутрішній частині кільця. По зовнішньому колу здійснював рух водій автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який виконував випередження автомобільного составу та в стані заносу допустив виїзд за межі своєї смуги для руху, здійснивши наїзд на транспортний засіб марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у нерухомому стані.

В судове засідання 13 березня 2025 року не з`явились всі учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце розгляду такої повідомлялись належним чином. У вказаний день захисником ОСОБА_2 Ільків М.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване його зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також перебування водія ОСОБА_2 за межами Львівської області.

Щодо поданого клопотання про відкладення розгляду справи, слід зазначити, що адвокат самостійно встановлює пріоритети щодо участі в судових засідання під час здійснення ним своєї діяльності, з огляду на що ОСОБА_7 мав можливість подати клопотання в межах справи № 466/12146/24 про відкладення судового розгляду для явки в дане судове засідання. Крім цього, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності перебування адвоката Ільків М.М. в судовому засіданні 13 березня 2025 року о 14 год. 20 хв. у Шевченківському районному суді м. Львова не надано, як і доказів перебування водія ОСОБА_2 за межами Львівської області. Окрім наведеного, дата судового засідання 13 березня 2025 року о 16 год. 15 хв. узгоджувалась із усіма учасниками справи, в тому числі водієм ОСОБА_2 та захисником Ільків М.М., які не висловлювали заперечень. Окрім наведеного, за умови різниці в часі 14 год. 20 хв. та 16 год. 15 хв., а також часу розгляду справи Шевченківським районним судом м. Львова, за умови тривалості судового засідання протягом однієї години, захисник Ільків М.М. мав можливість прибути в судове засідання Пустомитівського районного суду Львівської області. Враховуючи викладене вище, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, а неявка водія ОСОБА_2 та його захисника Ільків М.М. не є поважною.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду адміністративної справи за клопотанням таких осіб не має перешкоджати розгляду справи зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків (ст. 38 ч.2 КУпАП), у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, приходжу до висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна , тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як вбачається зпротоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 118589 від 27 серпня 2024 року, 27 серпня 2024 року о 13 год. 15 хв. в м. Львів на дорозі Кільцева-Городоцька водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», при в`їзді на кільце з круговим рухом, де таке являється головною дорогою, не надав переваги у русі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги пункту 16.12 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Пунктом 16.12 ПДР України встановлено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Таким чином, у протоколі проадміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 118589 від 27 серпня 2024 року містяться зазначення про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу» та порушення пункту 16.12 ПДР України, які за своєю правовою природою є взаємовиключні.

З цього приводу слід вказати, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. заява №36673/04).

Як вбачається зі схеми місця ДТП, працівниками поліції зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів на кільці в межах зовнішньої смуги для руху. Водночас, з такої встановлено, що автомобіль марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 перебуває перед дорожньою розміткою 1.16.1 ПДР України (напрямний острівець), не перетинаючи смугу, яка призначена для руху транспортних засобів по кільці.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 від 27 серпня 2024 року вбачається, що у вказаний день він керував автомобілем марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 та зазнав удару в ліву передню частину вказаного транспортного засобу в той час коли пропускав вантажівку, яка здійснювала рух кільцем в сторону смт Краковця. Вказав ім`я та засоби зв`язку водія вантажівки Юрія.

Із письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 27 серпня 2024 року встановлено, що у вказаний день він керував транспортним засобом марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 та з`їжджаючи з кільця в напрямку с. Рясне-Руське побачив автомобіль марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , який перебував на кільці та не здійснював рух. Зазначив, що він намагався виконати маневр, щоб уникнути зіткнення, однак відчув удар у задню праву частину керованого ним транспортного засобу.

Слід також звернути увагу, що з долучених фотознімків вбачається наявність слідів протекторів шин на розмітці 1.16.1 ПДР України (напрямний острівець), що підтверджує показання водія ОСОБА_1 та допитаних свідків, а тому суд приходить до висновку про втрату водієм автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 курсової та поперечної стійкості, яка викликала стан заносу і як наслідок аварійну обстановку, що зумовило наїзд на керований ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані. Вказані обставини також стверджуються місцем розташування транспортного засобу марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 на значній віддалі від місця ДТП.

Окрім наведеного, адвокатом Ільків М.М. не долучено до матеріалів адміністративної справи пояснень свідків, про яких ним зазначено у попередньому судовому засіданні, а тому слід дійти висновку про відсутність таких, як і їх відомостей в матеріалах адміністративної справи.

Враховуючи викладене вище, а також те, що водій автомобіля марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 вказує про здійснення зіткнення із автомобілем марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані, в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення ПДР України, а як наслідок склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.