Справа № 347/1525/24
Провадження № 33/4808/239/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Савчука Р.Р. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Савчука Романа Романовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 -Франківської області, українця, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за наступних обставин: 21 червня 2024 року о 01:22 год. в с. Смодна по вул. Незалежності Косівського району водій ОСОБА_1 керував ТЗ DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі адвокат Савчук Р.Р. просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Пояснює, що ОСОБА_1 погодився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Працівник поліції надав ОСОБА_1 спеціальний технічний засіб і той, слідуючи вказівкам інспектора поліції, видихнув повітря в мундштук газоаналізатора до того як прозвучав звуковий сигнал. Вказані дії ОСОБА_1 повторив двічі. Не дивлячись на наведене інспектор поліції, з невідомих причин зробив висновок, що ОСОБА_1 бажає відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що він погодився. При цьому працівники поліції дозволили ОСОБА_1 прибути до Косівської районної лікарні керуючи власним транспортним засобом. ОСОБА_1 прибувши до лікарні погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Після огляду працівниця лікарні не продемонструвала процес розпаковування мундштука до вказаного В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак результати такого огляду, що повинні відображатись на дисплеї газоаналізатора не були продемонстровані ОСОБА_1 , а також не були зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції. Окрім цього такі результати також не зафіксовані в жодному із документів, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Інформація про те, що під час огляду в ОСОБА_1 було виявлено 1,120 проміле алкоголю та яка зафіксована в оскаржуваній постанові суду ґрунтується виключно на словах медичних працівників, які не дивлячись на вказану обставину не склали акт огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та відповідний висновок. Так, після того як огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою газоналізатора, медична працівниця запропонувала йому здати кров для лабораторного дослідження на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому слід зазначити, що така відмова ОСОБА_1 повністю узгоджується із вимогами чинного законодавства України.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння. Однак медичні працівники отримавши від ОСОБА_1 відмову здавати кров для лабораторного дослідження, не продовжили огляд на стан сп`яніння, не оформили його результати, не склали відповідний акт та висновок, мотивуючи свої дій тим, що без аналізу крові неможливо провести огляд на стан сп`яніння, що не відповідає дійсності з огляду на зазначені положення Інструкції.

Наголошує, що матеріали справи не містять безперервного відеозапису, як того передбачають вимоги закону.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Савчука Р.Р. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді місцевого суду - скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2024 року серії ААД № 806800 (а.с. 1) 21 червня 2024 року о 01:22 год. в с. Смодна по вул.. Незалежності Косівського району водій ОСОБА_1 керував ТЗ DACIA LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП сержантом поліції Гаврилюком Н.М. та підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису відмовився, але дав пояснення у відповідній графі: «я з протоколом не згідний»

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та відмовився підписувати акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Косівської ЦРЛ (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння такі, як: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, проте не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 5), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції зупинили водія у зв`язку з порушенням комендантської години. Далі працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 та у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на таку пропозицію ОСОБА_1 погодився. Далі зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду, під час якого ОСОБА_1 не продував необхідної кількості повітря, що було розцінено працівниками поліції як відмова від огляду. У зв`язку з цим працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на таку пропозицію останній погодився. Далі зафіксовано, як в медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора. Далі працівник медичного закладу продовжила проводити огляд ОСОБА_1 та запропонувала забір крові для аналізу. ОСОБА_1 висловив незгоду з такими діями та відмовився від забору крові. Працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що такі дії будуть прирівняні до відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому працівник медичного закладу пояснила ОСОБА_1 , що для проведення комплексного огляду водія на стан сп`яніння необхідна здача крові, але від забору крові ОСОБА_1 знов відмовився. Далі працівники поліції вкотре роз`яснили ОСОБА_1 , що такі дії будуть прирівняні до відмови від огляду і стануть причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення. Проте ОСОБА_1 остаточно відмовився від забору крові на аналіз. Далі зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про складення процесуальних документів.

При цьому відеозаписами підтверджено, що біля медичного закладу, знаходився транспортний засіб, який керував ОСОБА_1 , що доводить факт керування ним транспортним засобом після вимог поліції про проведення огляду. Вказаний факт ставить під сумнів наявність ознак алкогольного сп`яніння, які були оголошені працівниками поліції, оскільки саме працівники поліції були зобов`язані відсторонити ОСОБА_1 від керування, що не було зроблено працівниками поліції та дозволено подальше керування транспортним засобом.

При цьому, з апеляційної скарги вбачається, що одним із доводів апелянта є порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), які вважаю такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні приписи містяться і у п. 6, 7 Розділу І Інструкції.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або незгоди водія з його результатами, такий огляд, відповідно до приписів закону, проводиться в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того вечора був зупинений працівники поліції, які в ході спілкування запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Та ке він поголився та пройшов огляд, але прилад не показав результату у зв`язку з чим він пройшов повторний огляд в медичному закладі. Від огляду не відмовлявся, а відмовився лише від здачі крові, що є не обов`язковим під час огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 3, 7-9, 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

- огляд у закладах охорони здоровця щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоровця (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МО3, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином вказана інструкція передбачає, що проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише з метою визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підозрювався працівниками поліції у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не наркотичного сп`яніння.

Слід зазначити, що у відповідності до вказаної Інструкції - для дослідження біологічного середовища може використовуватися також кров, одна лише у випадку якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ передбачених вище.

Проте, як вбачається яз відеозаписів, що містяться в матеріалах справи, медичні працівники отримавши від ОСОБА_2 відмову здавати кров для лабораторного дослідження, не продовжили огляд на стан сп`яніння, не оформили його результати, не склали відповідний акт та висновок, мотивуючи свої дій тим, що без аналізу крові неможливо провести огляд на стан сп`яніння, що не відповідає дійсності з огляду на зазначені вище положення Інструкції.

Жодних дій, направлених на відібрання для дослідження біологічного середовища, а саме: слини, сечі та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук не зроблено.

Таким чином дії працівників медичного закладу по проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідають вимогам Інструкції.

В матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у відповідності до вимог Інструкції.

Таким чином процедура проведення огляду в даному випадку не відповідає вимогам закону, оскільки зміст письмових доказів, які долучені до матеріалів справи суперечать змісту відеозаписів.

Матеріали справи не містять належних доказів незаконної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а інша сукупність доказів підтверджує наявність неодноразового факту погодження ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також підтверджує відсутність, будь-яких дій з боку медичних працівників та працівників поліції, для продовження процедури такого огляду водія .

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що працівниками медичного закладу грубо порушено вимоги Інструкції, а саме процедури проведення огляду, що безпідставно залишено поза увагою суддею суду першої інстанції.

Отже, оскільки було грубо порушено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, то результати такого огляду є недійсними, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи те, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та зазначених вище приписів Інструкцій, доходжу висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначені вище порушення, а саме в частині недотримання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 , є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Матеріали провадження не містять беззаперечних даних, які б доводили відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння в передбачений законом спосіб. Працівники медичного закладу були зобов`язані провести огляд у відповідності до вимог Інструкції. Підстави для обов`язкового забору крові у даному випадку були відсутні. Вважаю, що матеріалами справи не підтверджено порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Із урахуванням викладеного, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну адвоката Савчука Романа Романовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло