Справа № 354/1540/24
Провадження № 33/4808/204/25
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гайтанюк М.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Гайтанюк М.М. на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто 605 гривень 60 копійок судового збору,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2024 приблизно о 23 год. 58 хв. у селі Татарів по вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки OPEL KADETТ CARAVAN д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкофор 507, який показав позитивний результат 1,40 % проміле. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9А ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Гайтанюк М.М. просить скасувати постанову Яремчанського міського суду від 30.01.2025 року та винести нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає зазначену постанову суду необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, через що підлягає скасуванню.

Стверджує, що працівниками поліції не було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 і коли вони підійшли до транспортного засобу, то він був припаркований, а водій відійшов на кілька метрів, у зв`язку із цим вимога проходження огляду на стан сп`яніння в силі правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підставу вважати всі докази недопустимими в цій справі.

Посилається на те, що поліцейськими ОСОБА_1 не було роз`яснено і не забезпечено його право на правову допомогу адвоката.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства: протокол складено без належної відео фіксації технічними засобами та за відсутності двох свідків та копію протоколу ОСОБА_1 не вручено та не надіслано засобами поштового зв`язку.

Працівниками поліції огляд водія на стан сп`яніння проведено з порушенням, а саме:

- огляд проведено без належної відео фіксації технічними засобами та за відсутності двох свідків,

- огляд проведено за відсутності доказів про сертифікацію технічного приладу,

- не роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право ознайомитися із документами, які свідчили б про справність газоаналізатора за допомогою якого було проведено огляд та що він має право не погодитися із результатом тесту;

- письмове направлення про огляд на стан сп`яніння не вручалося водію ОСОБА_1 , в його присутності не складалося, складене із порушеннями, оскільки і ньому не вказано час складання і час направлення водія на такий огляд;

- поліцейські пред`явили до ОСОБА_1 вимогу про проходження огляд на стан сп`яніння і провели такий огляд після того, як він приймав ліки.

Зазначає, що відеозаписи, які не містяться на дисках не відповідають норма чинного законодавства, оскільки і протоколі про адміністративне правопорушення відсутній номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію на місці події; цей відеозапис не є безперервним і не містить повної інформації з місця події; диск із відеозаписом не підписано цифровим підписом.

Доданий до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння не містить дати та часу його складання, примірник цього акту не вручався особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про справність газоаналізатора, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 крім того, роздруківка з даного приладу не може бути належним доказом, оскільки він не підписана водієм, що свідчить про його незгоду із результатом огляду.

Звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 .

Стверджує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував правових позицій Верховного суду, прийшов до передчасного висновку щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ,передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гайтанюк М.М. підтримали вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Апеляційний суд вважає, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції можуть бути тільки істотні порушення вимог процесуального законодавства, які перешкодили суду правильно встановити фактичні обставини та надати вірну оцінку сукупності досліджених доказів та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Так, діючий КУпАП не містить визначення правових підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції у зв`язку з чим при вирішанні цього питання необхідно виходити із загальних принципів здійснення судочинства.

Апеляційний суд вважає, що судове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню у тому, випадку, коли за наявності підстав для закриття провадження суд не закрив провадження по справі, або коли рішення було ухвалено незаконним складом суду.

Зокрема, підлягає обов`язковому скасуванню судове рішення у тому разі, коли вину обвинуваченого не доведено сукупністю належних та допустимих доказів по справі, коли відсутня подія правопорушення або коли в діях особи, яка притягається до відповідальності відсутній склад відповідного правопорушення.

Так, враховуючи, що в своїх доводах ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гайтанюк М.М. посилаються на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно керував транспортним засобом та зупинився на заправці, оскільки погано себе почував та відчув, що потребує прийняття ліків. Зазначає, що в цей час до нього під`їхали поліцейські, які звинуватили його у порушення вимог Правил дорожнього руху та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Він погодився пройти такий огляд, однак встиг прийняти ліки, які містять спиртовмісну складову, що позначилось на результаті тесту. Вказує, що в результаті проведення огляду на стан сп`яніння було отримано позитивний результат з яким він в категоричній формі не погодився про що повідомив працівників поліції та відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що він також не погодився пройти повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки погано себе почував. Вважає, що вживання ним ліків позначилось на результаті огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим вищевказаний результат не відповідає дійсності та не може бути визнаний належним і допустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №806719 від 18.07.2024 (а.с. 1) ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 17.07.2024 о 23 год. 58 хв. у с. Татарів, вул. Незалежності керував ТЗ н.з. НОМЕР_2 OPEL KADET CARAVAN перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування технічного приладу ALK0901507. Результат позитивний 1,40% проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що він звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушенні вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений уповноваженою особою поліцейським СРПП, ВП№7 (м. Яремче) Надвірнянського РВП сержантом поліції Яворським І.І. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особисто ОСОБА_1 , що стверджено власноручним підписом останнього.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при його складанні, ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

У графі протоколу, де передбачені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що відмовився надавати в порядку ст. 63 Конституції України.

У протоколі зазначено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у суді м. Яремче, ОСОБА_1 власноручним підписом зазначив, що ознайомлений із місцем розгляду.

Додатково в протоколі зазначено про те, що у водія було тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 та виданий тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом НОМЕР_4 .

На переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення містить достатні дані про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його власноручним підписом.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію на місці події, оскільки відсутність вказаних даних не свідчить про неконкретність висунутого обвинувачення і не впливає на висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні правопорушення та можливості здійснювати сторони захисту здійснювати ефективний захист інтересів, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за допомогою приладу газоаналізатора Алкофор 510, результати огляду на стан сп`яніння позитивна, 1,40 проміле. ОСОБА_1 власним підписом засвідчила, що з результатами він згоден. (а.с. 3)

Згідно з даними направлення в ЦМЛ м. Яремче на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 18.07.2024 року, внаслідок огляду, проведеного поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів(а.с. 4).

Апеляційний суд вважає, що відсутність дати та часу складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та часу складання направлення на огляд у медичному закладі, не свідчить про недопустимість вищевказаних доказів, які у сукупності з іншими доказами по справі доводять правильність висновків суду про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що такий огляд у медичному закладі не проводився, оскільки ОСОБА_1 не заперечував проти позитивного результату огляду, який було отримано за наслідками проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу.

Відповідно до роздруківки приладу «Алкофор 507», огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений 18.07.2024 о 03:50 год. за допомогою приладу «Алкофор 607», дата калібрування 22.11.2023, тест №00099, результат 1,40 проміле. Роздруківка приладу «Алкотест 7510" підписана поліцейським (а.с. 5).

Так, згідно зі змісту рапорту працівника поліції поліцейського СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнснького РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Яворського І.І. (а.с. 2) під час патрулювання в с. Татарів, по вул. Незалежності ними було зупинено автомобіль Опель Кадет Караван д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив перетин вузької суцільної дорожньої розмітки, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР України. Під час розмови із водієм ОСОБА_1 було відчутно із порожнини рота запах алкоголю, а тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Алкофор 507 на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду позитивний 1,40% проміле. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративну постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують керівництво Надвірнянського РВП ГУНП про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Також до матеріалів справи долучені: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 6), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №888168 (а.с. 8), інформаційна довідка про посвідчення водія (а.с. 9), зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення щодо не керування транспортним засобом протягом 24 год. (а.с. 10).

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. (а.с. 13).

Відеозаписами (файл 0000000__0026,) зафіксовано, спілкування працівників поліції із водієм ОСОБА_1 , останні повідомляють водію, що той повертаючи, перетнув суцільну лінію. Далі працівники поліції просять надати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

(файл 0000000__0001) зафіксовано, як ОСОБА_1 перевіряє герметичність упакування мундштука, та проходить тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат позитивний 1,40%. Далі працівник поліції повідомляє водія, що останній керує транспортним засобом у стані сп`яніння, а тому відносно нього будуть складені адміністративні матеріали, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.1 ст. 122 КУпАП. Водія повідомив, що згоден з цим, у медичний заклад проїхати не бажає.

(файл 0000000__0002) зафіксовано, як ОСОБА_1 ознайомлюють зі складеними адміністративними матеріалами: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, роз`яснюють права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, отримує копію постанови, видається тимчасовий дозвіл, ознайомлюють із актом огляду, ОСОБА_1 розписується в ньому, ознайомлюють із протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від надання пояснень водій відмовився, водія ознайомлюють із тим, що розгляд справи відбудеться в Яремчанському міському суді, водій розписується в протоколі про це, ознайомлюється із роздруківкою приладу Драгер.

Відеозаписом (файл WhatsApp Video 2024-07-18 at 08.43.07) зафіксовано рух транспортного засобу Opel Kadet Caravan д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу як водій транспортного засобу та не заперечував проти позитивного результату, який було отримано в результаті огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписи є вичерпно інформативними, належними та допустимими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши доводи апелянта та відеоматеріали, що містяться на оптичних дисках, встановив, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, діяли відповідно до приписів законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», а відтак обґрунтовано, на законних підставах запропонували водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній добровільно погодився, пройшов такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу.

Так, зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів апеляційної скарги та доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гайтанюк М.М. вбачається, що стороною захисту заперечується факт керування транспортним засобом, вони вказують, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, а він уже стояв припаркований, а водій відійшов від нього.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, вищевказані доводи повністю спростовуються сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження та були досліджені судом апеляційної інстанції, зокрема даним відеозаписом, зафіксовано рух транспортного засобу Opel Kadet Caravan д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинку, а після як працівники поліції повідомляють водію, що той повертаючи, перетнув вузьку суцільну лінію.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що працівники поліції правомірно 17.07.2024 року зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 і в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про неправомірну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , недотримання працівниками патрульної поліції приписів нормативно-правових актів при виконанні службових обов`язків, перевищення службових повноважень працівниками поліції, тощо.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення та докази до нього, безпідставно застосувати технічний засіб, який не підлягав застосуванню.

Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи щодо недопустимості результату огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу, який пройшов калібрування 22.11.2023 року.

Зокрема, в матеріалах провадження наявне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та роздруківка з технічного засобу, яка містить дані про останні калібрування, що у своїй сукупності свідчить про чинність застосування технічного засобу. ( а.с. 5, 6)

Таким чином, газоаналізатор, що був використаний поліцейським для проведення огляду на стан сп`яніння відповідає встановленим вимогам ДСТУ, а тестування здійснено працівниками поліції в межах міжповірочного інтервалу газоаналізатора, встановленого нормативно-правовими документами.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що внаслідок вживання ОСОБА_1 лікарських препаратів неможливо використовувати результати огляду на стан сп`яніння як належний та допустимий доказ винуватості у вчинення правопорушення, оскільки вищевказані доводи носять голослівний бездоказовий характер. Зокрема, зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він не скористався можливість спростувати позитивний результат огляду шляхом проведення повторного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути висловлена в категоричній чіткій формі, а зі змісту процесуальної поведінки водія повинно вбачатись, що він дійсно вважає, що такий результат огляду не відповідає дійсності та погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання щодо незгоди водія транспортного засобу із отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, необхідно враховувати процесуальну поведінку водія транспортного засобу та звертати увагу на його ставлення щодо можливості спростувати отриманий результат шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі.

Разом з тим, відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі свідчить про те, що він не бажає скористатися своїм правом на спростування отриманого результату шляхом проведення такого огляду професійним лікарем у закладі охорони здоров`я та фактично погоджується з отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, висловлена ним після отримання позитивного результату огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, свідчить про те, що він фактично погоджується з отриманим результатом огляду.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, а саме призначення штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з обов`язковим позбавленням правопорушника права керування транспортними засобами строком на один рік.

Притягнення до адміністративної відповідальності водіїв, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Гайтанюк М.М. залишити без задоволення.

Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв