Справа № 153/100/25
Провадження № 33/801/236/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Р. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України, -

встановив:

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 15 січня 2025 року о 08 годині 30 хвилин на а/д Т-02-02 Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань 49 км., керуючи автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 під час об`їзду перешкоди, змінюючи напрямок руху не ввімкнув лівий покажчик повороту та не переконавшись в безпеці руху для інших учасників дорожнього руху, створив перешкоду для автомобіля Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював обгін, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п.10.1 ПДР України: порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 14 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка-пасажира ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 вмикав покажчик повороту, коли намагався об`їхати перешкоду, а саме вибоїни, які були на дорозі.

ОСОБА_1 зауважує, що автомобіль Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 під час руху не дотримався дистанції та перевищив допустиму швидкість, тому в`їхав в його авто ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому водій автомобіля Рено Дастер навіть не гальмував, а тому саме ОСОБА_2 порушив п. 12.3 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки на місці ДТП були свідки, однак інформації про них в протоколі відсутня. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що у спричиненні ДТП він не винен, оскільки не порушував ПДР України.

В судовому засіданні адвокат Вовк Е. П., яка дії в інтересах ОСОБА_1 підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити. Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Снітко В. А. заперечили проти апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення слід встановити наявність факту порушення правил дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між таким порушенням і спричиненням наслідків у виді пошкодження майна (у даному випадку пошкодження транспортних засобів).

Відповідно до статей 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 221390 15 січня 2025 року о 08 годині 30 хвилин в с. Пороги траса Т-02-02 49 км. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду перешкоди, змінюючи напрямок руху, не увімкнув лівий покажчик повороту та не переконався в безпеці руху створив перешкоду для автомобіля Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія гр. ОСОБА_2 , який здійснював обгін, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушив п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 2);

В матеріалах справи наявні пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та інші докази, а саме:

- з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 15 січня 2025 року близько 08 години 30 хвилин керуючи автомобілем Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по а/ Т-02-02 49 км. в напрямку м. Ямпіль на роботу. Попереду нього рухався автомобіль ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який також рухався в напрямку м. Ямпіль. Після того, як він переконався в безпечному русі та намагався здійснити обгін включивши лівий покажчик повороту, почав здійснювати маневр, обганяючи ВАЗ 21013, в той час водій автомобіля ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не увімкнувши лівий покажчик повороту, намагався об`їхати перешкоди, а саме вибоїни, які були на дорозі. Рухаючись зі швидкістю 81 км/год., він не мав змоги уникнути зіткнення з вище вказаним автомобілем. Внаслідок чого, відбулося зіткнення та сталося ДТП. Автомобіль, яким він керував, злетів у кювет (а.с. 6);

- з письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що 15 січня 2025 року близько 08 години 30 хвилин він керуючи автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Т-02-02 Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань 49 км рухався в напрямку м. Ямпіль разом зі своєю дружиною та онучкою. Об`їжджаючи перешкоду, а саме вибоїни, які були на дорозі він, не увімкнувши лівий покажчик повороту, попередньо подивившись у дзеркало заднього виду та упевнившись, що ззаду нього немає попутних транспортних засобів здійснив маневр. Однак, в той час коли він здійснив маневр він відчув як в його авто в`їхало інше авто Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 , як стало пізніше відомо, під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с 7);

- з письмових пояснень ОСОБА_4 убачається, що 15 січня 2025 року, що вона їхала в автомобілі ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 із своїм дідусем та сиділа на задньому пасажирському сидінні. Під час руху, вона не бачила, чи її дідусь включав лівий покажчик повороту, коли виїжджав на смугу зустрічного руху, а лише відчула сильний удар в задню частину авто, після якого дідусь зупинив автомобіль (а.с. 8);

- на схемі місця ДТП, яка сталася 15 січня 2025 року о 08 годині 46 хвилин зафіксовано розташування транспортних засобів, місце зіткнення, а також виявлені на автомобілях механічні пошкодження, зі схемою ознайомилися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про, що міститься їх підпис, будь-яких зауважень не було (а.с. 4);

- згідно роздруківок «Drager» від 15 січня 2025 року у, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 результат тесту 0,00 % (а.с. 11-12);

- з фото з місця ДТП, виготовлені засобами чорно-білого цифрового друку на папері формату А4 вбачаються видимі пошкодження транспортного засобу ВАЗ 21013, а також транспортного засобу Рено Дастер, також є фото дороги та уламків від транспортних засобів (а.с. 14-16 на звороті);

- відповідно до відеозапису з портативного відеореєстратора працівника поліції (під назвою «export-2floc»), відео розпочинається, як працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліції» ведеться відеофіксації розмови (на 0:00:36-40 відео), інший поліцейський запитує ОСОБА_1 , що він не включив покажчик повороту, хотів об`їхати перешкоду, на що він погодився (на 0:00:43 відео), а саме яму, не побачив що позаду його автомобіля рухається транспортний засіб та здійснює обгін, на що ОСОБА_1 сказав, що інший автомобіль їхав крепко (на 0:00:57 відео). Після чого поліцейський повідомив іншому учаснику ДТП - ОСОБА_2 , що він не дотримався дистанції, інтервалу, швидкості, ОСОБА_1 не включив покажчик повороту, внаслідок чого відбулося ДТП (на 0:01:-6), потім працівники поліції взяли у водіїв документи та через деякий час почали складати відповідні матеріали (а.с. 18).

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зібраними у справі доказами доведено порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка-пасажира ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 вмикав покажчик повороту, коли намагався об`їхати перешкоду, а саме вибоїни, які були на дорозі, - суд апеляційної інстанції зазначає наступне: свідок ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 , відтак є зацікавленою особою у результаті розгляду справи, вона не була зазначена в якості свідка в протоколі про адміністративне правопорушення та не давала пояснень одразу після ДТП. Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , запису з портативного відеореєстратора працівника поліції (під назвою «export-2floc» на 0:00:40-43 відео) ОСОБА_1 одразу після ДТП не заперечував, що він, оминаючи яму, перед виїздом на зустрічну смугу не включив лівий покажчик повороту.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що автомобіль Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 під час руху не дотримався дистанції та перевищив допустиму швидкість, перед зіткненням не гальмував, апеляційний суд зазначає, що навість якщо мали місце порушення з боку ОСОБА_2 , то це не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки на місці ДТП були свідки, однак інформації про них в протоколі відсутня, разом з тим ОСОБА_1 підписав протокол про адмінстративне правопорушення, будь-яких заперечень про його складання не зазначав, а в якості свідка була допитана ОСОБА_4 , пояснення якої містяться на а.с. 8, про ще одного свідка: ОСОБА_3 інформація в матеріалах справи відсутня, вказаний свідок уже з`являвся в ході судового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП доводиться зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку у їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № № 221390 15 січня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 січня 2025 року, схемою місця ДТП від 15 січня 2025 року, фото з місця ДТП та відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника поліції.

Фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, адміністративне стягнення призначено вірно, тому оскаржувана постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета