Справа № 168/33/25 Провадження №33/802/171/25 Головуючий у 1 інстанції:Сухоручко Ю. О.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 - адвоката Вінцюк Ю.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Вінцюк Юлії Борисівни на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 21 січня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді Арджинта Артура Вікторовича, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.5 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- за ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.11.2024 року о 23 год. 30 хв. в сел. Стара Вижівка по вул. Незалежності, 73, керував автомобілем марки Nisan Navara іноземної реєстрації, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем марки Opel vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв припаркований, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 09.11.2024 року о 23 год. 30 хв. в сел. Стара Вижівка по вул. Незалежності, 73, керував автомобілем марки Nisan Navara, після вчинення ДТП залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Він же, 09.11.2024 року о 23 год. 30 хв. в сел. Стара Вижівка по вул. Незалежності, 73, керував автомобілем марки Nissan Navara, не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки позбавлений правом керування всіма транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1(а) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Вінцюк Ю.Б. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4, ч.5 ст. 126 КУпАП. Більше того, звертає увагу, що суддею першої інстанції, було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки суд розглянув справу у його відсутності та відсутності його захисника, яким було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124, ст. 122-4, ч.5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Вінцюк Ю.Б., яка підтримала подану скаргу та просила її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи сторони захисту про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , так як місцевий суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Вінцюк Ю.Б., яким було подано клопотання про відкладення розгляду справи, на увагу суду апеляційної інстанції не заслуговують, оскільки ОСОБА_1 та його захисник Вінцюк Ю.Б. були належним чином завчасно повідомлені про судові засідання, зокрема про те, яке відбулося о 13 год. 10 хв. 21.01.2025 року. Водночас захисник Вінцюк Ю.Б. ознайомилася з матеріалами справи 08.01.2025 року та подала клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 09.01.2025 року в зв`язку із узгодженням позиції із клієнтом, яке було задоволено та відкладено розгляд справи на 21.01.2025 року. В подальшому 21.01.2025 року на електронну адресу місцевого суду захисником Вінцюк Ю.Б. було подано повторне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі в м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, що ускладнює комунікацію з клієнтом та потребує додаткового часу для опрацювання матеріалів справи та погодження позиції з ОСОБА_1 . Проте, ОСОБА_1 та його захиснику було надано достатньо часу (з 07.01.2025 року) як для можливості з`явитися на розгляд справи так і подати свої заперечення проти протоколів про адміністративні правопорушення, чого зроблено не було, їм було достеменно відомо про дату та час розгляду справи. Більше того, як на підставу для відкладення розгляду справи, сторона захисту в своїх клопотаннях вказувала про те, що ОСОБА_1 перебуває у зоні активних бойових дій, однак будь - яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 статусу військовослужбовця, як місцевому так і апеляційному суду не надано.

З доводами, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Вінцюк Ю.Б. повністю погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, жодних порушень права на захист ОСОБА_1 , судом першої інстанції допущено не було.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.5 ст. 126 КУпАП за обставин викладених у постанові суду, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203913 від 24.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203931 від 24.12.2024 року, - порушення п.2.10 ПРД України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.122-4 КУпАП, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№203940 від 24.12.2024 року, - порушення п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за ст.122-4 КУпАП, - у залишенні водіями транспортних засобів місця ДТП, до якої вони причетні, а за ч.5 ст. 126 КУпАП у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху України і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів), за ст.122-4 КУпАП, - за залишення учасником дорожнього руху місця ДТП, до якої він причетний, а за ч.5 ст. 126 КУпАП, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що сторона захисту вважає, що матеріали справи не містять належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які йому інкримінується за ст. 124, ст.122-4, ч.5 ст. 126 КУпАП.

Проте, такі її доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених адміністративних проступків, стверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №203913 від 24.12.2024 року, серії ЕПР 1 №203931 від 24.12.2024 року, серії ЕПР 1 №203940 від 24.12.2024 року; постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП; рапортами помічника чергового сектору поліцейської діяльності №3 (сел. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 11.11.2024 року, від 18.11.2024 року, від 19.11.2024 року; заявою ОСОБА_2 від 11.11.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 15.12.2024 року; фототаблицями із зображеннями пошкоджених автомобілів Opel vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , Nissan navara; фототаблицями листування учасників ДТП; копією постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3126771 від 25.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні у суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 09.11.2024 року вона припаркувала свій автомобіль Opel vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , біля свого будинку в сел. Стара Вижівка, вул. Незалежності, 73. В цей день вона була в іншому селищі, повернулась додому близько 23 год. 00 год. Побачила, що біля її автомобіля розбите скло та дзеркало, лежало на дорозі дзеркало з наклеєним білого кольору хрестом від автомобіля марки Nissan. Таким чином зрозуміла, що ДТП скоїв ОСОБА_1 , оскільки така аватівка у селищі була одна. Вранці наступного дня ОСОБА_1 написав ОСОБА_2 на viber та запропонував зустрітися, вибачився за скоєне. Ввечері 10.11.2024 року вони зустрілися у кафе «Голандець». ОСОБА_2 запропонувала добровільно відшкодувати матеріальні збитки в сумі 300 доларів США, однак коштів так і не отримала. Хоча під час розмови в кафе ОСОБА_1 не заперечував своєї вини, визнав, що скоїв ДТП 09.11.2024 року та погоджувався із сумою збитків. Після цього ОСОБА_2 звернулася у поліцію із заявою.

Окрім того, допитаний в місцевому суді в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що є другом потерпілої ОСОБА_2 , не є її родичем. Був присутнім під час зустрічі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в кафе «Голандець» 10.11.2024 року. Особисто бачив пошкоджену автівку ОСОБА_2 , пошкоджене праве крило, праві пасажирські двері, відламане праве бокове дзеркало. Оскільки на дорозі лежало дзеркало автомобіля Nissan з номером, таким чином і визначили, що це деталь від автомобіля ОСОБА_1 . ОСОБА_1 написав повідомлення у Viber, вибачився та запропонував порахувати збитки, після озвученої суми 300 дол. США, запевнив, що зрозумів, однак коштів не надав. На зустрічі у кафе були присутні: він ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , бармен ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Останній (Роман) фельдшер «Швидкої допомоги», запевняв, що у січні 2025 року постійно бачив ОСОБА_1 біля КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня», що в сел. Стара Вижівка, а також у розважальному закладі «Куб» в с.Дубечне Ковельського (раніше Старовижівського) району.

Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням ПДР України водієм ОСОБА_1 та відповідно пошкодженням транспортного засобу. Погоджується суд апеляційної інстанції із висновком суду про те, що ОСОБА_1 будучи причетним до вказаного ДТП, залишив місце події, а також з тим, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки позбавлений правом керування транспортними засобами.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст. 126 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколах про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 , ч.5 ст. 126 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 цього ж Кодексу.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним ПДР України та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.5 ст.126 КУпАП.

Процесуальні порушення при оформленні протоколів серії протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №203913 від 24.12.2024 року, серії ЕПР 1 №203931 від 24.12.2024 року, серії ЕПР 1 №203940 від 24.12.2024 року, про які вказує захисник Вінцюк Ю.Б., не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень і, на думку апеляційного суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів про належність транспортного засобу Opel vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та безпідставне визнання її потерпілою не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки з письмових пояснень ОСОБА_2 а також наданих нею у суді першої інстанції показів, що відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, вищевказаний транспортний засіб є власністю її батька ОСОБА_7 , який знаходиться в зоні бойових дій в м. Покровську, а нею використовувався. Крім того, докази винуватості ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 , ч.5 ст. 126 КУпАП, не базується лише на письмових поясненнях та показаннях наданих в суді першої інстанції ОСОБА_2 .

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить захисник, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Вінцюк Юлії Борисівни залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 21 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк