ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/357/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пісецької І.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пісецької І.М. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 сіічня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що 1 грудня 2024 року о 12 годині 59 хвилин в м.Запоріжжя, по вул. Героїв 37-го батальйону (Шушенська), буд.97 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стани наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу, відмова зафіксовано на нагрудну камеру. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу припарковим без порушення ПДР. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 186230 від 01.12.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Пісецька І.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі матеріали справи, а тому поза увагою суду залишилися обставини, які мають значення для правильного її розгляду.

Вважає, що через неповноту встановлення обставин справи, невідповідність висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на відеозапис події, вказує про відсутність законних підстав у поліцейських для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , яка, між тим, і не зазначена в протоколі.

Наголошує, що ОСОБА_1 спочатку надав відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, однак зрозумівши, що огляд буде проводитися на місці зупинки транспортного засобу, надав згоду, на що поліцейський вже вбачав у нього ознаки змішаного сп`яніння, та зазначив про необхідність прямувати до медичного закладу на відповідний медичний огляд.

Стверджує про штучне створення поліцейськими доказів з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки співробітниками поліції фактично безпідставно та неправдиво було зазначено про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, яких насправді не існувало, що підтверджується відеозаписом події.

У зв`язку із наведеними порушеннями, просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 , провадження в справі закрити.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Пісецька І.М. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Зазначила, що співробітниками поліції було порушено процедуру виявлення ознак сп`яніння. Так, спочатку поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, однак згодом вже вказав про наявність ознак наркотичного сп`яніння. Крім того вказала, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а тільки проінформовано, що розгляд справи відбудеться в суді.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши учасників судового засідання, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 1 грудня 2024 року серії ЕПР1 № 186230 підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому вказано, що в результаті огляду ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, виражене тремтіння пальців рух. Огляд на місці не проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння. Результат огляду: відмова від проходження огляду. (а.с. 3);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Слід зауважити на вимогах п. 2.5 ПДР України, згідно яких на водія покладається обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану, зокрема наркотичного сп`яніння.

Із відеозапису події, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівниками поліції був зупинений водій транспортного засобу «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Далі, зафіксовано перевірку документів водія, в ході якої у поліцейського виникли підозри щодо знаходження водія у стані алкогольного сп`яніння. Візуальний огляд водія на стан сп`яніння. Встановлення ознаки сп`яніння: тремтіння пальців. Пропозиція ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер». Водій відмовляється від запропонованого, потім надає згоду. Під час очікування доставки іншим екіпажем патрульної поліції технічного приладу «Драгер», у працівника поліції виникли підозри, що ОСОБА_1 знаходиться в стані змішаного сп`яніння, через стан зіниць його очей. На пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 надав відмову. Крім того, відеозаписом події зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 про адміністративну відповідальність за відмову від проходження запропонованого огляду та роз`яснення останньому його процесуальних прав. Складання протоколу, оголошення його змісту, підписання протоколу.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, з урахуванням виявлення ознак змішаного стану сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду останього на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний із причиною зупинки.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові стосовно суті інкримінованого адміністративного правопорушення є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Пісецької Ірини Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/10170/24