ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/48/25
Головуючий у першій інстанції Бугрименко В.В.
Доповідач Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Андреєва В.В., за участі ОСОБА_1 та його представників - адвокатів Беспалова О.С., Душенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно із зазначеною постановою, відповідно до протоколу серії ААД №411758, складеного інспектором роти №4 БУПП в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції Вдовиченко А.І. 01.12.2024 року, 01.12.2024 року о 14 годині 53 хвилини в м.Херсоні по вул.М.Куліша, біля будинку №3, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що матеріали справи не містять передбачених законом доказів, в тому числі відеозаписів, щодо фіксації руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції, а також самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт звертає увагу суду на те, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який був припаркований, та з надуманих підстав заявили про порушення водієм під час руху Правил дорожнього руху, не склавши при цьому відповідних документів про притягнення за таке порушення до передбаченої законом відповідальності. Не зважили працівники поліції і на його пояснення з приводу того, що автомобілем він не керував, а до того, як транспортний засіб був припаркований, він рухався під керуванням його дружини.

Зазначив, що при вирішенні справи суд першої інстанції не звернув уваги на те, що працівниками патрульної поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся, а тому обов`язок пройти медичний огляд у останнього не виникав, а отже висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є помилковим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисники-адвокати Беспалов О.С. і Душенко В.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ААД №411758 від 01.12.2024 року.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №411758 від 01.12.2024 року, відеофайлом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, актом огляду на місці зупинки та направленням до медичного закладу, рапортом інспектора роти №4 БУПП в Херсонській області.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають закону з таких підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, та апеляційного перегляду справи, ОСОБА_2 заперечував факт керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у справі №216/5226/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

До матеріалів справи на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 долучені докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), рапорт інспектора роти №4 БУПП в Херсонській області (а.с.7), інформаційна довідка з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відповідно до якої ОСОБА_2 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 28.08.1998 року (а.с.8), відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.9).

З відеозапису відеореєстратора поліцейського вбачається, що 01.12.2024 року о 14 годині 53 хвилини в м.Херсоні по вул.Куліша, 3, до припаркованого біля під`їзду транспортного засобу «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , підійшли працівники патрульної поліції. У цей момент ОСОБА_2 , зайшов у під`їзд будинку, в якому розташована квартира, в якій він із сім`єю проживає. Працівники поліції наздогнали ОСОБА_2 , вказавши йому на те, що останній керував транспортним засобом та має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. ОСОБА_2 пояснив, що бачив патрульну машину, яка їхала за ними, однак він транспортним засобом не керував. За кермом була дружина, яка припаркувала автомобіль не зовсім вдало, тому він тільки виправив ситуацію, оскільки у дружини це викликає складнощі, після чого випив «100 грам» та пішов у під`їзд свого будинку. Після неодноразових пропозицій працівника поліції пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу, ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився від проведення огляду, як з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, посилаючись на відсутність для цього передбачених законом підстав, у зв`язку з чим патрульним було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив в графі для пояснень «надано на окремому аркуші, алкоголь не вживав, пояснення дам в суді».

Згідно з поясненнями правопорушника, які містяться в матеріалах справи, він 01.12.2024 року близько 15 години 30 хвилин разом з дружиною повертався додому, за кермом була дружина, він тільки допоміг припаркувати транспортний засіб, оскільки у дружини це викликає складнощі та пішов у під`їзд свого будинку. Піднявшись на другий поверх, почув, що його гукають чоловіки, які виявилися працівниками поліції. На момент паркування транспортного засобу алкоголь не вживав. Транспортний засіб під його керуванням поліцейські не зупиняли. Близько 16 години в присутності працівників поліції випив 40 г коньяку, за кермо не сідав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив вищевказані пояснення, зазначив, що тільки коли допоміг дружині припаркувати транспортний засіб, випив коньяку, оскільки має проблеми з тиском.

Зазначені пояснення ОСОБА_4 підтвердила допитана судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що працівники патрульної поліції під`їхали (підійшли) до транспортного засобу ОСОБА_2 , коли автомобіль стояв припаркований біля під`їзду будинку, в якому він проживає. Вона в цей час перебувала на вулиці та бачила, як автомобіль «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав до будинку та з нього вийшли ОСОБА_2 з дружиною та їхня внучка. За кермом на час зупинки транспортного засобу була дружина ОСОБА_2 , яка з внучкою підійшли до неї ( ОСОБА_3 ) та чекали поки ОСОБА_2 перепаркує транспортний засіб, так як його дружина зробила це невдало. Працівники поліції підійшли до автомобіля тоді, коли ОСОБА_2 зайшов у під`їзд, та на його пояснення не зважали..

ОСОБА_2 під час спілкування із поліцейськими неодноразово категорично заперечував як сам факт керування автомобілем, так і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому, не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, висловлював незгоду, зазначаючи, що не керував транспортним засобом. Заперечував проходження огляду в якості водія.

Не дивлячись на це, працівники поліції не вжили належних заходів для спростування чи підтвердження наведених заперечень та, не володіючи доказами щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом на момент його зупинки, свідків події, що сталася за участю ОСОБА_2 , не встановили та пояснення від них не отримали.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Жодними належними доказами, зокрема відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, або поясненнями свідків не підтверджуються обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом до того як автомобіль був припаркований, а також відсутні будь-які докази руху транспортного засобу в той момент, коли ОСОБА_2 перебував за кермом до зупинки.

Даний факт ОСОБА_2 категорично заперечувався одразу на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, як і факт вживання алкогольних напоїв під час паркування автомобіля, однак вказані обставини судом першої інстанції не враховані.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Докази зупинки поліцейськими транспортного засобу «MAZDA», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 (чи інша особа) на вказаному відеозаписі відсутні.

Отже, належних та достатніх доказів, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№ 46477/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, загальними принципами здійснення судочинства, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_2 транспортним засобом, апеляційний суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У відповідності до пункту 2 частини восьмої статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В.Пузанова

Повний текст постанови складено 10 березня 2025 року

Суддя Л.В. Пузанова