Справа №478/135/25 пров. №3/478/60/2025
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
18 березня 2025 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю: секретаря судових засідань Григоренко Н.О., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Ляшенка М.Д., потерпілої ОСОБА_2 , ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого інвалідність ІІ групи, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП,
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають на розгляді адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 198692 від 25.01.2025 року, 25 січня 2025 року о 19 год 25 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 стосовно якого 25.01.2025 року винесено терміновий заборонний припис про заборону в будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 , не виконав його.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , адвокат Ляшенко М.Д. та потерпіла проти вказаного протоколу заперечили.
Згідно наданих пояснень, ОСОБА_1 та його представник адвокат Ляшенко М.Д. пояснили судді, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однієї сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають двох спільних неповнолітніх дітей. 25 січня 2025 року між ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_2 стався конфлікт (виникла сварка), внаслідок чого неодноразово викликалася поліція. Того дня, поліцейські, які прибули на виклик ОСОБА_2 склали відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал, в тому числі терміновий заборонний припис, про який ОСОБА_1 не був обізнаний. Увесь адміністративний матеріал складався без участі ОСОБА_1 .
У дату та час вказану у протоколі, поліцейські приїхали втретє за викликом потерпілої, зайшли до домоволодіння ОСОБА_1 , завдали йому тілесних ушкоджень та затримали його, а потім відвезли у відділ поліції.
За наслідками протиправних дій відносно ОСОБА_1 , ухвалою слідчого судді від 25.02.2025 року було зобов`язано слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
В той же час, 25 січня 2025 року ОСОБА_1 не порушував терміновий заборонний припис і такий факт працівниками поліції не встановлений.
Як пояснила потерпіла 25 січня 2025 року вона посварилась зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , внаслідок чого останній покинув її домоволодіння та знаходився у власному будинку. Оскільки ОСОБА_3 має тяжкі захворювання, є особою із встановленою ІІ групою інвалідності, він потребує до допомоги в побуті. 25.01.2025 року о 19 год 25 хв він, будучи голодним та не маючи фізичної можливості приготувати собі їжу вирішив поїхати на власному автомобілі за продуктами харчування. З метою перешкодити цьому, потерпіла викликала поліцію.
При цьому, поліцейські не складали при неї будь-якого матеріалу відносно ОСОБА_1 , а затримали його у власному домоволодінні та відвезли до відділу поліції.
Всі учасники процесу просили суддю закрити адміністративне провадження через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до наступного висновку.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
У відповідності до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.
В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог частини 1 статті 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
За змістом частини 2 статті 173-8 КУпАП визначено, що невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.
Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.
Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії 198692 від 25.01.2025 року, вбачається, що 25 січня 2025 року о 19 год 25 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 стосовно якого 25.01.2025 року винесено терміновий заборонний припис про заборону в будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 , не виконав його.
В основу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198692 від 25.01.2025 року покладено факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції та не містять допустимих доказів, що підтверджують такі обставини.
З адміністративних матеріалів не вбачається обставин про порушення ОСОБА_1 заборони в будь-який спосіб контактувати із ОСОБА_2 .
Водночас суддя звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В порушення вказаних вище вимог частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 198692 від 25.01.2025 року не було вручено ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-8 КУпАП не було встановлено, суддя переконаний, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.178-2 КУпАП, з наведених вище мотивів та підстав.
Керуючись статтями 1,7, 9, 245, 247, 251, 276, 283-285 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 173-8 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя