ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/6051/24 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/342/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою (відповідно до протоколу): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Інші відомості суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 15 листопада 2024 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162231, відповідно до якого 30 жовтня 2024 року о 11 год. 20 хв. в с. Новоолександрівка по вул. Центральна, буд. 1 в Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21081 д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року: 8 квітня 2024 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серія ЕНА №2531844.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162231 від 30 жовтня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що під час розгляду справи, суддею суду першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи та порушені норми права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що свою провину у вчинення інкримінованого йому правопорушення визнає, однак вважає, що суд безпідставно застосував до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Звертає увагу суду, що згідно довідки бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ІПНП вбачається, що посвідчення водія він не отримував, про що зазначено і в оскаржуваній постанові суду.

Посилаючись на положення п 1.10 ПДР України та п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вважає, що його не можна позбавити права керування транспортними засобами, оскільки таке право йому не надано.

Просить змінити постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Виключити з постанови накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю остатнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Суддя апеляційного суду, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду змінити.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом доведеними обставин, підтверджується:

- відомостями картки обліку адміністративного правопорушення;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1852251 від 08 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП Чаусової О., відповідно до відомостей якої, 08 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №1852251 за ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував;

- архівом правопорушень;

- відеозаписом події.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162231 від 30 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що він 30 жовтня 2024 року о 11 год. 20 хв. в с. Новоолександрівка по вул. Центральна, буд. 1 в Запорізькому районі Запорізької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21081 д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року: 08 квітня 2024 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серія ЕНА №2531844.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1852251 від 8 квітня 2024 року, яка завірена належним чином вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що мало місце 8 квітня 2024 року о 05.49 год. (а.с. 5);

Відповідно до довідки інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, згідно бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 7);

Дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтвердження водієм відсутності у нього посвідчення водія та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю посвідчення водія.

Отже, доводи сторони захисту, про відсутність у ОСОБА_1 прав на керування транспортним засобом, є підтвердженим.

Таким чином заслуговують на увагу доводи апелянта про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом як до особи, яка не отримувала права керування транспортним засобом.

Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008 р.) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Суд першої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, проігнорував викладену у зазначеній вище Постанові позицію.

Беручи до уваги те, що матеріали справи містять відомості про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував, накладене на нього додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами підлягає виключенню.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/6051/24