Справа № 606/190/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №620512, №620511, №620513 від 08.01.2025, 09 грудня 2024 року о 12 год. 11 хв., 18 грудня 2024 року о 18 год. 28 хв. та о 18 год. 31 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно двоюрідної сестри своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яке виразилось у тому, що він за допомогою засобу мобільного телефону погрожував їй, чим чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав, пояснивши суду, що жодного домашнього насильства до ОСОБА_2 не застосовував, а обставини, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, жодним доказом не підтверджені.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №620512, №620511, №620513 від 08.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 завдав шкоди ОСОБА_2 діями, які виразились в погрозах у телефонних розмовах та дописах в соціальних мережах.

Дослідивши долучені до справи матеріали, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №620512, №620511, №620513 від 08.01.2025, рапорти працівників поліції, письмові заяви та пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 та інші матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, в письмових поясненнях від 09 грудня 2024 року, у письмовій заяві від 09 грудня 2024 року ОСОБА_2 зазначила, що колишній чоловік її двоюрідної сестри ОСОБА_1 поширює в мережі Інтернет неправдиву інформацію про життя і здоров"я її неповнолітніх дітей, а також у телефонному режимі погрожував їй фізичною рощзправою. Аналогічні пояснення надані ОСОБА_3 .

У матеріалах справи містяться рапорти працівників поліції, якими зафіксовано заяви ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій ОСОБА_1 , який протягом п"яти останніх років погрожував їй у телефонному режимі фзичною розправою.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повнеіоб`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення їївточній відповідностіззаконом.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення відповідно до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності із даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні, будь-яких дій із зазначених в диспозиції статті, та передбачає існування обов`язкової ознаки настання фізичної чи психологічної шкоди, або передумов невідворотного завдання такої шкоди потерпілому. Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути належним чином підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад, аудіо/відео фіксацією).

Під час розгляду справи судом не встановлено наявності наслідків дій ОСОБА_1 та спричинення шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , оскільки у протоколах про адміністративне правопорушення зміст наслідків не розкрито, формулювання «могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю» не доводить за стандартом «поза розумним сумнівом» факт невідворотності її спричинення.

З фабули протоколів не вбачається факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або фактично завдала шкоду психічному здоров`ю особи, тощо.

Таким чином, факти вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 , а долучені записи телефонних розмов ОСОБА_1 з зазначеними в поясненнях погрозами, скріншоти на 4-х аркушах паперу містять дані, які не ідентифікують особу, що їх розміщувала в соціальних мережах. Також відеозаписи, долучені до матеріалів справи, містять пояснення ОСОБА_1 , який заперечує обставини, викладені у протоколах, вказує, що телефонні дзвінки до ОСОБА_2 він не здійснював і великий проміжок часу з нею вже не контактує та жодних фото, пов`язаних з нею, в мережі інтернет не викладав.

Отже, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 у справі немає.

На особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок зібрати докази з метою доведення причинно - наслідкового зв`язку між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 245,247,279,280,283-285 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя: