17.03.2025 Справа № 469/242/25
3/469/134/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2025 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої В.А., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и л а :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№609768 від 11 березня 2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення повторно протягом року домашнього насильства психологічного, а саме за те, що він, раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173 КУпАП 07 березня 2025 року, 11 березня 2025 року о 18.06 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 під час якої словесно ображав нецензурною лайкою, провокував на бійку, чим спричинив емоційну невпевненість та міг завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що живе у коридорі власного будинку, а дружина та донька - у кімнатах, було пошкоджене опалення та він намагався налагодити стосунки з дружиною, бо йому ніде жити, але вона сварилась; він не вчиняв зазначених у протоколі дій, проте можливо пропустив неумисно нецензурне слово.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 11 березня 2025 року близько 17.40 год. додому прийшов колишній чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та почав чіплятись до неї, намагаючись помиритися, а вона закрилась у кімнаті доньки, повідомивши, що миритись з ним не має бажання. Вважає, що проблема з проживанням чоловіка може бути ними вирішена мирним шляхом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, повторно протягом року.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і прямим умислом правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки з вказаних вище пояснень ОСОБА_2 неможливо встановити наявність спеціальної мети та наслідків, передбачених ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а ОСОБА_1 категорично заперечує вчинення ним зазначених у протоколі дій, а тому наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною, у зв"язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247, 252, 280, 283, п.1 ст. 284 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: