Справа № 204/1342/25
Провадження № 3/204/603/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 589063 від 26.01.2025, 26 січня 2025 року о 00:45 за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, буд. 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фіат Тіпо», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 6810 ARAM 3599 тест № 1090, результат тесту 0,92 ‰, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив суду, що 26.01.2025 він віз лікаря додому у м. Львів. Ідучи по дорозі, почався обстріл, він зупинив машину, розгубився, підбігли військові, витягли його та лікаря з машини, вони заховалися. У зв`язку з обстрілом він дуже злякався, але коли все закінчилося продовжив рух. Їдучи далі, він не зміг заспокоїтися, зупинив автомобіль. Коли він зупинився йому налили трохи випити, ОСОБА_1 випив, сів у машину, лікар просив його їхати далі, але він відмовився, сказав, що треба дочекатися ранку і вони поїдуть далі. При цьому, вони залишилися чекати в машині, не їхали. Коли він сидів в автомобілі, підійшли поліцейські, автомобіль стояв нерухомо, двигун не працював. ОСОБА_1 на місці не заперечував, що вжив алкоголь, але автомобілем не керував.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, долучені до справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У рішенні ВС/КАС від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а, зроблено висновок, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення долучено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 589063 від 26.01.2025; рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 26.01.2025 о 00:45 було зупинено автомобіль «Фіат Тіпо», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм від нього було чутно різкий запах алкоголю, не виразна мова, хитка хода. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на місці, на що водій погодився. Огляд водія проведено на місці за допомогою приладу Драгер, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, результат тесту 0,92 ‰. На водія складено протокол про адміністративне правопорушення, водія відсторонено від керування транспортним засобом; чеком приладу Драгер 6810 ARAM 3599 тест № 1090, відповідно до якого результат тесту ОСОБА_1 0,92 ‰; письмові пояснення ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язки з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, результат тесту 0,92 ‰; фототаблиця.

Проаналізувавши досліджені судом докази, суд дійшов наступних висновків.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення слід зазначити, що він являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, при цьому він має узгоджуватись із наявними в матеріалах справи доказами. Сам по собі протокол, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наданий суду рапорт інспектора поліції, слід зазначити, що в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16а свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Щодо наданих суду: чеку приладу Драгер, Акту огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, слід зазначити, що вказані докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, але не підтверджують факт керування водієм транспортним засобом.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи суд уважає, що вони не можуть бути прийняті, як доказ винуватості особи, оскільки вони суперечать показам даним ним у судовому засіданні, які є логічними, точними та послідовними, при цьому зі змісту, як письмових пояснень, так і пояснень у судовому засіданні вбачається, що 26.01.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак у судовому засіданні останнім пояснено, що він керував транспортним засобом до того, як вжив алкогольні напої, наголошуючи, що після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував, а тільки перебував в автомобілі.

Слід зазначити, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора поліції факт керування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, а також проходження ним огляду зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського, однак вказаний відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського до матеріалів справи не долучено.

З метою з`ясування всіх обставин справи судом 17 лютого 2025 року, 03 березня 2025 року направлено запити до ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, однак станом на день розгляду справи, відеозапис з бодікамери поліцейського, суду не надано.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 26.01.2025 о 00:45 у стані алкогольного сп`яніння, але за відсутності належних та допустимих доказів, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у вказані дату та час, поза розумним сумнівом, недоведено.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, що зазначено у Пленумі Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Отже, аналізуючи досліджені в судовому засіданні доказі, не підтверджено факт руху, початок або закінчення руху 26.01.2025 транспортного засобу «Фіат Тіпо» під керуванням ОСОБА_1 , а тому відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Вищевикладене надає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 213,221,п.1ст.247,248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Безрук