Справа № 526/98/25
Провадження № 3/526/121/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 березня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділу поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , ідентифікаційний код невстановлений,

за ст.126 ч.5 та ч.2 ст.130 КупАП,

встановив:

10 січня 2025 року о 09 год. 10 хв. в м. Гадячі, вул. Захисників України,4 Миргородського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес Бенз, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис на бодікамеру /7.

Постановою Гадяцького районного суду від 17.01.2025 року адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 за ст.126 ч.5 та 130 ч.2 КУпАП об`єднані в одне провадження .

ОСОБА_1 в судове засідання нез`явився.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 10.01.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності, диском з відеозаписом та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушень, передбачених ст.126 ч.5, ч.2 ст. 130 КпАП України, зокрема п. 2.5 ПДР.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 401, 126 ч.5, 130 ч.2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

постановив :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130, ст.126 ч.5 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

за ч. 5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на п`ять років;

за ч.2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: С. А. Киричок