Номер провадження: 33/813/131/25
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника - адвоката Войни А.А., прокурора Богатир В.К., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Войни А.А. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2024, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, секретаря позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2024 накладено на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн. на користь держави.

Встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, будучи включеною відповідно до наказів ІНФОРМАЦІЯ_2 №107 від 25.01.2023, №6 від 02.01.2024 до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 04.07.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно правопорушниці був складений протокол про адміністративне правопорушення №1245/2024 від 15.07.2024 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який підписаний правопорушницею.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Война А.А. подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що старшим уповноваженим в ОВС УСР в Одеській області ДСР НПУ Іщук Б.М. складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, однак будь-яких доручень від посадових осіб НАЗК на здійснення повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_1 зазначений посадовець НП України не отримувала. Вказує, що при отриманні пояснень від ОСОБА_1 їй не забезпечено право на надання правової допомоги адвокатом. Крім того, зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел.

Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Крім того представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Война А.А. у судовому засіданні зазначав, що ОСОБА_1 фактичні обставини правопорушення визнає та не мала умислу щодо несвоєчасного подання електронної декларації.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді медичної сестри поліклінічного відділення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, будучи включеною відповідно до наказів ІНФОРМАЦІЯ_2 №107 від 25.01.2023, №6 від 02.01.2024 до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 04.07.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На виконання вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_1 була зобов`язана подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік не пізніше 31.03.2024, проте всупереч вимогам Закону остання подала декларацію лише 04 липня 2024 року о 13 годині 20 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання Декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом та неповажності причин своєчасного неподання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно Декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в Декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч. 1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності поважних причин для своєчасного подання ОСОБА_1 декларації, вказаний факт підтверджений нею особисто у письмових поясненнях (а.с. 47-49).

Так вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1245/2024 від 15.07.2024, поясненнями ОСОБА_1 , декларацією ОСОБА_1 від 04.07.2024, наказами ІНФОРМАЦІЯ_2 №107 від 25.01.2023, №6 від 02.01.2024 про включення до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення за вказаних в оскаржуваному судовому рішенні обставин підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, які у своїй сукупності є достатніми, допустимими, узгодженими між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Посилання апелянта на недопустимість всіх зібраних доказів у цій справі, оскільки перевірка проводилась неуповноваженим органом, а саме посадовою особою УСР в Одеській області, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що діючим законодавством не передбачено в якості передумови складення протоколу за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП наявність відповідного висновку НАЗК, а до повноважень Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НПУ входить завдання з протидії корупції.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на виконання, складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього кодексу.

Згідно статті 255 КУпАП визначено, що працівники Національної поліції уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за статтями 172-4 - 172-9 КУпАП.

Відповідно роз`яснення НАЗК «Щодо виявлення працівниками поліції фактів адміністративних правопорушень» від 06.02.2019 року №44-01/8418/19, то Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Таким чином, Закон України «Про запобігання корупції» не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомлення із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП, уповноваженими особами Національної поліції України.

Функціями покладеними на Управління стратегічних розслідувань в Одеській області серед іншого є: протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних із корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Так, до повноважень працівників Управління стратегічних розслідувань в Одеській області належить проведення перевірки дотримання антикорупційного законодавства.

Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII, Національну поліцію віднесено до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Статтею 255 КУпАП працівники НПУ уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, за ст.172-4 172-9 КУпАП, а тому, враховуючи той факт, що складання протоколу є юридичною фіксацією ймовірного складу правопорушення за зібраними матеріалами та доказами на момент складання протоколу, то ст.255 КУпАП також фактично наділяє працівників Управління повноваженнями проведення перевірки за ст. 172-4 172-9 КУпАП для об`єктивного, неупередженого та всебічного прийняття рішення.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає доводи захисника необґрунтованими, так як жодними нормативно правовими актами, не визначено, що протокол про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-4 КУпАП складаються виключно на підставі проведених Національним агентством перевірок.

Доводи апеляційної скарги, що при отриманні пояснень від ОСОБА_1 їй не забезпечено право на надання правової допомоги є безпідставними, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 . України роз`яснювалось право на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 56 Конституції України, що засвідчує її особистий підпис у протоколі, також під час надання пояснень остання не заявляла будь-яких заяв з приводу надання їй правової допомоги.

Таким чином колегія суддів не вбачає порушень права ОСОБА_1 на захист.

Разом з тим, апеляційний суд враховує особу правопорушниці та обставини правопорушення при накладанні на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , раніше на державній службі не перебувала, відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 №107 від 25.01.2023 та №6 від 02.01.2024 була включена до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також за матеріалами справи вбачається, що фактично факту приховання даних про доходи у ОСОБА_1 не було, нею приймалися дії щодо в подальшому через незначний проміжок часу подання декларації, які слід розцінювати як бажання останньої виконати вимоги антикорупційного законодавства, що на переконання суду апеляційної інстанції, суттєво знижують ступінь її вини.

Апеляційний суд також виходить з того, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам.

Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Тому, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, і обмежитися усним зауваженням.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи викладене, апеляційна скаргапредставника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Войни А.А. підлягає частковому задоволенню, постанова судді в частині притягнення до адміністративної відповідальності - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Война А.А. - задовольнити частково.

Постановусудді Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнитиОСОБА_1 на підставі статті 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі частини 2 статті 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде проголошено 14.02.2025 року о 09:00 годин в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов