ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/1053/25

Провадження №3/522/1098/25

13 березня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гармаша М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року, о 05 годині 25 хвилин в м. Одесі, вул. М. Арнаутська, біля буд. №119 ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ VIDA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alkotest 7510», результат огляду виявився позитивний та склав 1,05 ‰ проміле.

Також на адресу суду надійшло клопотання захисника Гармаша М.Ю. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє клопотання захисник обґрунтував тим, що ОСОБА_1 , будучи тверезим, не погодився із результатами огляду і наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, прилад «Drager Alkotest 7510» був калібрований за 7 місяціd до його застосування, що суперечить інструкції експлуатації спеціального технічного засобу, у діях співробітників поліції убачається провокація на вчинення адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та доводи клопотання, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гармаша М.Ю., а також дослідивши долучений до матеріалів справи відеозапис з місця події, суддя приходить до наступного.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що 16.01.2025 року його зупинили, оскільки він порушив правила дорожнього руху. Поліцейські їхали попереду нього, він їх об`їхав. Після зупинки вони дістали з багажника Драгер і ОСОБА_1 його продув, він показав результат 1,05 ‰ проміле. Із вказаним результатом він не погодився і пояснив, що взагалі не вживає алкоголь. Тоді поліцейські почали йому погрожувати. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, однак на нього був складений протокол. Після чого він поїхав, не будучи відстороненим від керування транспортним засобом.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222158 від 16.01.2025 року; довідкою про те що протягом року не піддавався адміністративному стягнення за ст. 130 КУпАП від 16.01.2025 р.; довідкою про отримання особою посвідчення водія від 16.01.2025 р.; роздруківкою приладу «Drager Alkotest 7510», відповідно до якої результат огляду виявився позитивний та склав 1,05 ‰ проміле; актом огляду на стан сп`яніння та відеозаписом з місця події, долученого до матеріалів справи.

З оглянутого судом відеозапису убачається, що ОСОБА_1 був зупинений співробітника поліції за порушення п.5.16 ПДР, на що пояснив, що не бачив знак. Під час спілкування співробітники поліції помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейські роз`яснили йому його права та обов`язки і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest», на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду виявився позитивний та склав 1,05 ‰ проміле. Про що співробітники поліції повідомили ОСОБА_1 і запропонували йому проїхати до медичного закладу. На вказану пропозицію ОСОБА_1 відмовився, що також підтвердив і у судовому засіданні суду. Після чого відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222158 від 16.01.2025 року був власноруч підписаний ОСОБА_1 .

При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Суд визнає необґрунтованими доводи захисника про те, що газоаналізатор (алкотестер) Drager Alcotest 7510, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, нормативно не допущений до роботи, оскільки не пройшов повірку після 6 місяців роботи.

Суд зазначає, що міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

Так, у роздруківці драгера вказана остання дата градуювання 19.06.2024 року, а огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувався 16.01.2025 року, тобто в межах встановленого річного терміну.

За таких обставин, в суду відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу, а працівники поліції правомірно використали зазначений газоаналізатор для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З оглянутого відеозапису вбачається, що доводи захисника про провокацію ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання захисника Гармаша М.Ю. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UА0015758, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Лагода