ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю захисника Шалара І.В. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України в частині недекларування ікони «Святитель Митрофан» та звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0680/40800/24 від 10.07.2024 року товар повернуто ОСОБА_1 .

На таке рішення Чернівецькою митницею подано апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції статті.

В обґрунтування доводів апелянт викладає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, положення ряду статей МК України та КУпАП без посилання на те, яким чином ці положення спростовують висновки суду. Також викладає зміст висновків проведених у справі експертиз та вважає,що предмети,які перевозив ОСОБА_1 ,підлягають обов`язковій державній експертизі та можуть бути вивезені тільки на підставі відповідного дозволу.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0680/40800/24 від 10.07.2024 року, 10.07.2024 року о 13 год. 14 хв. в зону митного контролю на територію п/п «Красноїльськ» Чернівецької митниці в`їхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах.

Провадження №33/822/103/25 Головуючий у І інстанції: Піхало Н.В.

Категорія: ч.3 ст. 471 МК України Доповідач: Дембіцька О.О.

ОСОБА_1 до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», такими діями заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України.

Під час здійснення митного контролю, а саме огляду пред`явлених речей, виявлено не задекларовані, без ознак приховування 7 ікон, 5 наконечників для стріл, 4 металеві застібки «фібули» та кокарда РККА, які знаходились в господарській сумці в багажному відділенні автомобіля.

Вказані предмети підпадають під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та можуть бути вивезені за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.

ОСОБА_1 митний контроль пройшов та дані предмети не визнав своєю власністю. Пояснив, що ці предмети були передачами, які він отримав на Новій пошті і повинен був перевезти їх в Румунію.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані митним органом за ч.3 ст.471 МКУ.

ОСОБА_1 , Чернівецька митниця належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, до суду не з`явились, клопотань про відкладення справи не надходило. За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка учасників не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доводи захисника Шалара І.В. про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районним судом вказаних вимог дотримано.

Згідно диспозиції ч.3 ст.471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до примітки до цієї статті,недекларуванням вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Отже, особа може бути притягнута до відповідальності за цією статтею у разі доведення відповідними доказами,що: 1) товар,який вона переміщувала через митний кордон,підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження,зокрема, щодо вивезення та 2)такий товар особа не задекларувала за встановленою формою.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тому у протоколі повинно міститись посилання на норму закону,якою встановлено заборону чи обмеження для переміщення вказаного товару.

За змістом протоколу та апеляційної скарги,митний орган вважав,що усі предмети,які переміщував ОСОБА_1 , підпадали під встановлені законодавством обмеження щодо вивезення з митної території України відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 № 1068-X1V(далі-Закон),могли бути вивезені на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей та підлягали письмовому декларуванню.

При цьому в апеляційній скарзі митний орган посилався на висновки державних експертиз №27,№28 від 28 серпня 2024 року та Інструкцію «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» №258 від 22.04.2002 року (далі-Інструкція).

Разом із тим, як Законом, так і Інструкцією врегульовано порядок переміщення через митний кордон України культурних цінностей.

Відповідно до ст.1 Закону культурними цінностями є об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Для встановлення належності предметів до культурних цінностей обов`язково призначається експертиза. У разі встановлення експертом того факту, що предмети є культурними цінностями, необхідним є отримання свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України(ст.ст.11-13 Закону )

Викладене узгоджується із положеннями ч.2 ст.373 МК України та ч.2 Постанови КМУ №448 від 21.05.2012 року «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами.. культурних цінностей з метою їх відчуження», якими передбачено, що вивезення за межі митної території України культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі, якщо сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує 10000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

Як правильно встановлено районним судом, ОСОБА_1 , обравши для руху «зелений коридор»,такими діями заявив,що товар, який він переміщує,не підпадає під встановлені законом заборони або обмеження та не підлягає письмовому декларуванню.

Під час здійснення митного контролю, а саме огляду пред`явлених речей, виявлено не задекларовані, без ознак приховування 7 ікон, 5 наконечників для стріл, 4 металеві застібки «фібули» та кокарда РККА, які знаходились в господарській сумці в багажному відділенні автомобіля.

Під час опитування ОСОБА_1 пояснив, що 10.07.2024 року прямував з України до Румунії та під час перетину кордону обрав «зелений коридор» для проходження митного контролю. При собі мав особисті речі та посилку для передачі, вміст якої був йому невідомий. Дану посилку він отримав у відділенні Нової пошти.Про те, що в ній є ікони, не знав. ( а.с. 8-9).

Разом із тим,згідно висновку експерта №27 від 28 серпня 2024 року,одна із виявлених ікон- «Святитель Митрофан» як предмет декоративно-ужиткового, іконописного та релігійного мистецтва з рідкісною іконографією має культурну та історичну цінність.Орієнтовна вартість 300 доларів США (висновок на а.с.15-21).

Отже,для її переміщення через митний кордон передбачена спеціальна процедура-проведення державної експертизи ,отримання свідоцтва на право вивезення культурних цінностей з території України та письмове декларування при переміщенні,однак такої процедури ОСОБА_1 не дотримався,а тому суд обгрунтовано визнав його винуватим у порушенні митних правил.

Доводи апелянта про порушення ОСОБА_1 цієї ж процедури і щодо інших предметів,які були виявлені під час митного контролю у сумці,що її отримав ОСОБА_1 для перевезення та переміщував через кордон,є безпідставними.

Зокрема,згідно висновку експерта №27 від 28 серпня 2024 року ікони «Божої Матері Тихвинської», репродукція ікони « ОСОБА_2 », репродукція ікони «Господь Вседержитель» ,репродукція ікони « ОСОБА_2 », репродукція ікони «Св. Пантелеймон», репродукція ікони «Св. Марія Магдалина»- не мають культурної цінності(а.с.15-21)

Відповідно до висновку експерта №28 від 28 серпня 2024 року предмет фалеристики (кокарда) є зразком масового виробництва військових знаків поч. ХХ ст. СРСР, не є рідкісним та унікальним, не має культурної цінності ( а.с.22-24).

Щодо виявлених митним органом 5 наконечників для стріл та 4 металевих застібок «фібул», в матеріалах справи відсутній відповідний висновок державної експертизи, який би визначав належність даних предметів до культурних цінностей.

Загальна вартість предметів,які досліджували експерти згідно висновків №27 та №28 та які не є культурними цінностями, складає суму,яка не перевищує встановлену законом для їх переміщення без письмового декларування.

Надавши належну оцінку таким обставинам, районний суд прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.471 МК України правопорушення лише в частині переміщення Ікони «Святитель Митрофан»,оскільки докази,що інші предмети є культурними цінностями,у справі відсутні.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не є суспільно небезпечними, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд врахував,що ОСОБА_1 не приховував товар від митного контролю,фактично він є водієм,який прийняв товар(посилку) до перевезення без належного контролю її вмісту,хоча зобов`язаний був переконатись у тому, що посилка не містить заборонених чи обмежених до переміщення товарів, вилучене майно йому не належить.

Врахувавши такі фактичні обставини справи,особу порушника,який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,зваживши,що предметом порушення митних правил є лише одна одиниця товару(ікона) та врахувавши її вартість,суд правильно виснував,що такі дії не досягли того ступеню суспільної небезпеки,за якого необхідним є застосування заходів адміністративної репресії шляхом накладення адміністративного стягнення.

Отже,районний суд обґрунтовано застосував вимоги ст.22 КУпАП та закрив провадження у справі за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням.

Наведені у апеляційній скарзі доводи таких висновків не спростовують, а тому постанову суду необхідно залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення,а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька