Справа №504/809/25
Провадження №3/504/651/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.20213.03.2025с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з РЛП «Тилігульський», про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого за наймом, має на утриманні н/л дитину 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.11.2016р. Центральним РВ у м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 ,

за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025р. начальником служби державної охорони природно-заповідного фонду України ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення №0056, згідно якого 20.02.2025р. о 10:10 год. біля с.Калинівка Одеського району Одеської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , знаходячись в степовій зоні, а саме в межах природно-заповідної території РЛП «Тилігульський», не маючи дозвільних документів, використовуючи сокиру, незаконно рубили дерева до ступеня непридатних до росту, в кількості два дерева, діаметром 30 см. та 35 см., відповідальність за що передбачена ст.91 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зауважив, що виклад суті правопорушення у протоколі стосується інших осіб, а не нього, доказів того, що це місце відноситься до природно-заповідного фонду України не надано, тому просив закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ст. 91 КУпАП настає за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, виклад суті правопорушення, згідно протоколу стосується зовсім інших осіб, а не особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Допит ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі не здійснювався, тобто причетність до правопорушення вказаних осіб та ОСОБА_1 , їх роль, матеріалами справи не доведено.

Так, до суду не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 здійснював ту, чи іншу заборонну діяльність. Письмових пояснень у протоколі ОСОБА_1 не надав, допит інших осіб не проводився, фото-, відеофіксація не здійснювалася.

Матеріали справи не містять даних про те, що місце вчинення правопорушення відноситься до природно-заповідного фонду України (охоронної зони).

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 10, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.91 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан