Справа №701/1369/24
Провадження №3/701/14/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області Калієвський Ігор Дмитрович, при секретарі Байдужій Г.І., з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Єресько О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ФОП, ІПН: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, щодо порушення законодавства про працю, а саме: до початку роботи ОСОБА_2 , підприємцем не проінформовано її, в узгоджений із працівником спосіб, про права та обов`язки, умови праці, чим порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу Законів про працю України. На підставі табелів обліку використання робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати встановлено, що за період з 09.11.2023 по 31.07.2024 ОСОБА_2 , перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Відомостей про виплату заробітної плати за вказаний період підприємцем не надано чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

За поясненнями підприємця, місце здійснення підприємницької діяльності, де працювала ОСОБА_2 , було втрачено внаслідок розірвання договору оренди 01.08.2024 орендодавцем.

Підприємцем порушено пункт 9 частини 1 статті 29 КЗпП України, щодо процедури та встановлені КЗпП України строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець. Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 10 ЗУ №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Представник ОСОБА_1 - адвокат Єресько О.С. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі №701/1369/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАп, відносно ФОП ОСОБА_1 , у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строку для притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини останньої, а уразі якщо за результатами розгляду даного клопотання суд прийде до висновку про відсутність підстав для закриття провадження з огляду на закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у такому випадку просить прийняти до розгляду позицію захисника, щодо закриття адміністративного провадження, у зв"язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмовому клопотанні від 08.01.2025 р.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/24922/173/П/ПТ від 25.10. 24 р. згідно якого встановлено, що до початку роботи ОСОБА_2 , підприємцем не проінформовано її, в узгоджений із працівником спосіб, про права та обов`язки, умови праці, чим порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу Законів про працю України. На підставі табелів обліку використання робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати встановлено, що за період з 09.11.2023 по 31.07.2024 ОСОБА_2 , перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Відомостей про виплату заробітної плати за вказаний період підприємцем не надано чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». За поясненнями підприємця, місце здійснення підприємницької діяльності, де працювала ОСОБА_2 , було втрачено внаслідок розірвання договору оренди 01.08.2024 орендодавцем. Підприємцем порушено пункт 9 частини 1 статті 29 КЗпП України, щодо процедури та встановлені КЗпП України строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець. Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 10 ЗУ №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

- даними акту перевірки № Ц/ЧК/24922/173 від 25.10.2024 із зазначенням опису виявлених порушень вимог законодавства, а саме до початку роботи ОСОБА_2 , підприємцем не проінформовано її, в узгоджений із працівником спосіб, про права та обов`язки, умови праці, чим порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу Законів про працю України; за період з 09.11.2023 по 31.07.2024 ОСОБА_2 , перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Відомостей про виплату заробітної плати за вказаний період підприємцем не надано чим не дотримано вимоги частини 1 статті 10 Закону №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»; місце здійснення підприємницької діяльності, де працювала ОСОБА_2 , було втрачено внаслідок розірвання договору оренди 01.08.2024 орендодавцем. Підприємцем порушено пункт 9 частини 1 статті 29 КЗпП України, щодо процедури та встановлені КЗпП України строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець. Частиною 1 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці;

- копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджує що ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження всправах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення їївточній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності дост. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Єресько О.С. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є безпідставними й суд їх до уваги не бере, оскільки спростовується вищенаведеними доказами, які підтверджують, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП складений належним чином та дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративні правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушеня відносно ОСОБА_1 складений 25.10.2024 р. що свідчить проте, що на момент розгляду справи сплив тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності визначений у ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративну правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст.38, п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбаченіст. 280 КУпАП, суддя вважає, що є достатні правові підстави для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП, з встановленням вини ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв"язку з закінченням строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом 10 діб.

Повний текст постанови виготовлений 14.03.2025 р.

Суддя І.Д.Калієвський