Справа №: 452/578/25
П О С Т А Н О В А
17 березня 2025 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 020934 від 20.01.2025 року ОСОБА_1 , 25.12.2024 року о 16 год. 00 хв. неналежно утримувала собаку, у місці загального користування, а саме: в АДРЕСА_2 ,
внаслідок чого собака вкусила за ногу неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила пошкодження резинового взуття, що спричинило шкоду здоров`ю дитини, або її майну. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП не визнала, пояснивши, що її собака коли вона її вигулює на вулиці постійно перебуває на поводку. Коли вона вийшла з під`їзду будинку побачила двох дівчат, одна з них почала махати ногами до собаки, яка легенько схопила її за резинове взуття, але тілесних ушкоджень дитині завдано не було.
Заслухавши пояснення особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Згідно диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП, адміністративне стягнення накладається за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без поводків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Тобто, адміністративна відповідальність за ч.3 ст.154 КУпАП України настає у разі вчинення тих дій, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.
Отже діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 154 КУпАП є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, що зобов`язує особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення встановити подію такого правопорушення, тобто діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 154 КУпАП, факт завдання шкоди потерпілій особі та причинний зв`язок між завданою шкодою та діянням особи, якій інкриміновано у вину дане правопорушення.
Складаючи відносно особи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3
ст. 154 КУпАП, інспектор поліції повинен зазначити, які саме дії, передбачені ч. 1 ст.154 КУпАП вчинила така особа, і яку шкоду здоров`ю людей або їх майну вони спричинили.
Однак у протоколі серії ВАВ № 020934 від 20.01.2025 року про адміністративне правопорушення не зазначено (не розкрито) суть правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , та не надано до матеріалів справи вартості пошкодженого майна, виходячи із диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП, яким передбачена відповідальність за дії чи бездіяльність особи.
Таким чином фабула правопорушення вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Крім того, положення ст. 154 КУпАП передбачають конфіскацію собаки, однак в протоколі ВАВ № 020934 від 20.01.2025 року немає жодних відомостей про огляд тварини, не зазначено породи тварини: окрас, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації, а також не містить даних про місце знаходження чи перебування вказаної собаки (акт вилучення чи залишення власнику на відповідальне зберігання), що створює перешкоду у подальшому виконанні постанови суду.
Положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається із наведеного вище, протокол про адміністративне правопорушення є одним із можливих доказів у справі. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, саме фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, що надає цьому документу особливої значущості. Відтак, суд повинен приділяти особливу увагу оцінці як змісту, так і форми складення уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень п. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.
Згідно положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Із врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що матеріалами справи не підтверджено наявність у діяннях ОСОБА_1 як особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, у мірі, необхідній і достатній для спростування презумпції невинуватості особи із дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Основою правопорядку і законності в державі є передусім правомірна діяльність правоохоронних органів при оформленні матеріалів справи про адміністративні правопорушення та правовладна діяльність суду у процесі розгляду ним справ.
Суд, розглядаючи справу відповідно до закону, на підставі закону та для його виконання, будучи неупередженим і об`єктивним, не повинен допустити, аби жодна особа, щодо якої наявні сумніви у її винуватості, була притягнута до відповіальності та була покарана.
Практична реалізація конституційної гарантії презумпції невинуватості, встановленої ст. 62 Конституції України, є головним обов`язком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Керуючись ст. 9, ч.3 ст. 154, ст.ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя