Справа № 450/2413/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 33/811/25/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника адвоката Марківа Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Марківа Руслана Богдановича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, 15.05.2024 року о 22 год. 00 хв. в с. Муроване, по вул. Затишна, водій ОСОБА_2 керував т/з «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у Кам`янко-Бузькій ЦРП та підтверджується висновком медичного закладу № 14 від 15.05.2024 року. Від керування ТЗ відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Марківа Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що повний текст постанови був опублікований в підсистемі «Електронний суд» лише 05.12.2024 року. Відповідно ОСОБА_1 отримав змогу ознайомитись з повним текстом лише 05.12.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена наданими працівниками поліції та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Акцентує увагу на тому, що працівниками поліції не було надано відео доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним Правил дорожнього руху, що стало підставою законної зупинки транспортного засобу.

Звертає увагу на те, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним.

Зазначає, що працівниками поліції не надано суду задокументованого та доведеного належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.07.2024 року у справі №461/4304/24 адміністративний позов задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 596357 від 16.05.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП,а провадження у справі закрито.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник адвокат Марків Р.Б., не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Марківа Р.Б., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею районного суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 752090 від 15.05.2024 року; висновок № 14 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2024 року; рапорт від 15.05.2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапис.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Частиною 4 статті 266 КУпАП, крім іншого, встановлено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 9 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, законодавцем встановлено часові вимоги, в рамках яких водія необхідно оглянути в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а саме не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Недотримання вимог ст. 266 КУпАП тягне за собою недійсність огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 752090 від 15.05.2024 року, поліцейським зазначено, що 15.05.2024 року о 22 год. 00 хв. в с. Муроване, по вул. Затишна, водій ОСОБА_2 керував т/з «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився у встановленому законодавством порядку у Кам`янко-Бузькій ЦРП та підтверджується висновком медичного закладу № 14 від 15.05.2024 року. Від керування ТЗ відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, який був предметом дослідження під час апеляційного перегляду справи, зафіксовано час зупинки транспортного засобу о 20 год. 59 хв.

Відповідно до висновку технічного приладу Алкофор 505 огляд був проведений о 00 год. 34 хв.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 14 від 15 травня 2024 року, лікарем зазначено дату і точний час огляду 15.05.2024 року 22 год. 55 хв.

Апеляційний суду вважає, що матеріали справи не дають можливість встановити весь точний перебіг подій, оскільки, з відеозапису місця події, висновку технічного приладу Алкофор 505 та висновку щодо результатів медичного огляду, вбачаються суперечності.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить висновку, що поліцейськими та лікарем не дотримано двогодинний термін на забезпечення проведення медичного огляду водія, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП, які не містять альтернатив щодо часу для огляду осіб на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику адвокату Марківу Руслану Богдановичу строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Марківа Руслана Богдановича задоволити.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк