Справа № 216/118/25
провадження 3/216/505/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство Україна, паспорт НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , т. НОМЕР_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207541 від 28.12.2024 року, 28.12.2024 р. о 22 год.34 хв. за адресою місто Кривий Ріг, Центрально- Міський район, вул.129-ї бригади територіальної оборони, біля буд. 123Б, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е280 з номерним знаком НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, підвищена жвавість. На вимогу працівників поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду у медичному закладі КП «КПЛПД`ДОР», для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Порушення зафіксоване на нагрудні боді камери 475724, 475727.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України. за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання 10.03.2025 року не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Раніше, 29.01.2025 року, ОСОБА_1 подавав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з пошуком адвоката для захисту його інтересів, а 18.02.2025 року від нього надходило клопотання про надання йому для захисту безоплатного адвоката, у задоволенні якого, постановою суду від 18.02.2025 року йому було відмовлено.

Згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В ході судового розгляду судом було досліджено наступні матеріали справи:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 207541 від 28.12.2024 року,

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД ДОР» від 28.12.2024 року;

- Роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом;

-Рапорт інспектора ПП від 28.12.2024 року;

-Довідку інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УППП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Марухненко Д., відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 ;

-відеозаписи на DVDR диску з нагрудної бодікамери поліцейських.

З відеофайлу «Clip-0» вбачається факт руху транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ», державний номерний знак НОМЕР_3 Після зупинки даного транспортного засобу з нього вийшов водій, як з`ясувалося пізніше ОСОБА_1 .

З відеозапису «Clip-3» вбачається, що під час розмови з водієм інспектор виявив в останнього ознаки наркотичного сп`яніння. На даному відеозаписі зафіксовано як інспектор зазначив, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, поставив йому питання чи погоджується водій ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів : Я відмовляюсь. Після цього інспектор патрульної поліції оголосив ОСОБА_1 його права. Надалі інспектор патрульної поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що оскільки вій відмовляється від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відносно нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП в зв`язку порушенням п. 2.5 ПДР України.

Водій ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого запропонованого (в разі підстав) огляду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд приходить до висновку, що вимоги Інструкції жодним чином не порушені інспектором та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як зазначено в усталеній практиці ЄСПЛ: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил,оскільки володіння та використання автомобілів є таким,що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем з метою їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Наявні в матеріалах письмові та відеодокази суд визнає належними та доспустими, оскільки вони узгоджуються між собою та стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені адміністративного стягнення враховується характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та особи порушника, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуваннями транспортними засобами.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 130, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керуваннями транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.А. ГАЙТКО