П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 31.12.2024 органом 3210,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шовкопляса С.П.,

У С Т А Н О В И В:

28.11.2024 о 05:15 год на вул. Марії Примаченко (Гризодубової) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S 350» з д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183704 від 08.09.2024 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 28.11.2024 близько 06:00 год він їхав з роботи додому. Не доїхавши додому 1 км, його безпідставно зупинили працівники поліції, причину зупинки не повідомили і вирішили, що він випивший. Вони спочатку стояли спілкувалися, а потім поліцейські назвали якісь ознаки, але вони не відповідають дійсності, тому що він гіпертонік, у нього майже завжди тиск 160. Його хотіли повезти на ПНД, але він відмовився, бо їхня пропозиція була неправомірною. Відмовився також проходити огляд на місці за допомогою приладу Драгер, бо недовіряє поліцейським, але точно не пам`ятає чи була така пропозиція, а до лікаря не поїхав, бо був втомлений після роботи та й ще було дуже рано. Також йому не говорили куди саме, до якої лікарні його мали везти. Також він відмовився від огляду з тієї причини, що на нього тиснули поліцейські, «напрягали», давили на нього словами, щоб поїхати то туди, то сюди, а він був втомлений. Далі поліцейські написали протокол і він сам сів за кермо і поїхав, його не відстороняли від керування транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шовкопляс С.П. до суду подав клопотання, у якому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не відмовлявся від проходження від проходження огляду передбаченого законодавством України на визначення ознак алкогольного сп`яніння з дотриманням належного порядку та процедури, співробітники поліції порушили порядок направлення для проведення огляду для визначення стану сп`яніння, працівники поліції не направляли водія до спеціалізованого медичного закладу на проходження медичного огляду, працівники поліції не забезпечили фіксацію факту керування транспортним засобом, матеріали справи не містять допустимих доказів необхідних для обвинувачення, працівники поліції не відстороняли водія від керування транспортним засобом в порядку визначеному ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, до протоколу не додано доказів, які свідчать про те, що поліцейським, який буцімто зупинив транспортний засіб дотримано вимог закону, зокрема, у рапорті відсутня причина зупинки, на відеозаписі відсутні будь-які дії, які можна визначити, як порушення ПДР, а також до протоколу не додані докази притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР, тобто інспектором належним чином не задокументовано та не доведено факт законності зупинки. На відеозаписі відсутня інформація про факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутні посилання про буцімто причину зупинки транспортного засобу останнього, працівниками поліції не повідомлено про причини зупинки тобто поліцейські діяли поза межами Закону. Працівниками поліції не було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та не доведено належними та допустимими до доказами факту порушення останнім ПДР. Таким чином, жодних законних підстав або причини складання матеріалів за ст.. 130 КУпАП не доведено, що свідчить про протиправний характер їхніх дій. У зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 , є такі, що останній не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі суть порушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. У матеріалах справи відсутні докази відмови від медичного огляду, а лише зафіксовано, що направлення виписане до м. Тараща, Таращанська міська лікарня, вул. Шевченка, 66, дата та час направлення зазначено 28.11.2024 о 05:15 год. Аналізуючи даний документ, сторона захисту приходить до висновку, що час його складання 05:15 год, що є фактичним моментом зупинки транспортного засобу, тобто направлення було складене до моменту спілкування із водієм, що є неможливим. Також звертає увагу, що медичний заклад у м. Тараща не є найближчим медичним закладом.

На відеозаписі, доданому до протоколу відсутнє роз`яснення прав та обов`язків ч. 4 ст. 256 КУпАП. Звертає увагу, що в наданих працівниками поліції відеозаписах вбачається відсутність повного технічного відеозапису з моменту початку спілкування з водієм, що на думку захисника є грубим порушенням інструкції. Сторона захисту наполягає та констатує, що в силу того, що дане відео не є повним та безперервним, то будь-які інші ознаки, на підставі яких можна було об`єктивно встановити, що вказаний транспортний засіб рухався під керуванням ОСОБА_1 , а тому даний відеозапис є недопустимим доказом на підставі якого можливо встановити наявність вини останнього.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 повідомила, що 28.11.2024 зранку вона разом із ОСОБА_1 їхали в районі вул. Томилівської, їх зупинили працівники поліції. За кермом був ОСОБА_1 .. Після зупинки він вийшов із машини, 10 хвилин поговорив із працівниками поліції, потім сів до автомобіля і вони поїхали далі. Вона запитала у нього, чого їх зупиняли, він не відповів, натомість повідомив, що відпустили і вони можуть їхати. Також додала, що 27.11.2024 близько 20:00 год вони зустрілися із ОСОБА_1 , він приїхав до неї після роботи і забрав її з роботи. Вони весь вечір і всю ніч були разом, вона не бачила, щоб він тоді вживав алкоголь. ПДР під час руху ОСОБА_1 не порушував, алкоголь не вживав, запаху від нього вона не чула.

Допитаний в судовому засіданні як свідок поліцейський Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що візуально пам`ятає ОСОБА_1 , зупиняв його близько 5-6 години ранку. Коли той їхав на своєму автомобілі, у нього виникла підозра до вказаного водія, оскільки на перехресті при повороті він не увімкнув сигнал повороту, десь на мікрорайоні Ярмоли, точної адреси не пам`ятає. Вони рухалися на службовому автомобілі за ОСОБА_1 , дотримуючись ПДР, тому не відразу зупинили. За кермом автомобіля був він. Коли зупинили ОСОБА_1 , то він відразу вийшов з автомобіля, і водій вийшов з автомобіля йому на зустріч. ОСОБА_1 був з ознаками алкогольного сп`яніння, але ці ознаки вони не перевірили, тому що водій відмовився від проходження огляду. Вони оформили матеріали і повідомили, що далі продовжувати керувати автомобілем йому не можна. Транспортний засіб залишився на місці зупинки, оскільки був припаркований без порушень ПДР. Поки вони стояли на місці ОСОБА_1 на транспортному засобові не рухався, Він упевнений в тому, що ОСОБА_1 не їхав траспортним засобом, тому що йому було повідомлено про відповідальність. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння такі як поведінка, що не відповідає обстановці, тому що він нервував, пропонував відійти та домовитися, також від нього був запах з порожнини рота. Чому про вказані виявлені ознаки повідомив через 10 хвилин не зміг пояснити, всіх обставин не пам`ятає. В автомобілі ОСОБА_1 був сам, нікого з ним не було, це він бачив, коли той підходив до свого автомобіля і відкривав двері щоб узяти чи то телефон чи документи. Щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вони йому повідомили, щоб він знайшов тверезого водія, який може під`їхати і забрати транспортний засіб, проте він повідомив, що не може ні до кого додзвонитися, тому автомобіль залишиться на місці, він проживає неподалік і дійде пішки додому. Він бачив як ОСОБА_1 пішов додому пішки. Після зупинки він точн оне пам`ятає чи ОСОБА_1 загрлушив двигун, не пам`ятає чи він зачиняв автомобіль після оформлення матеріалів. Додатково ще пояснив, що при відстороненні водія від керування транспортним засобом, вони роз`яснюють йому про відповідальність, яка настає за продовження руху, забирати ключі чи вилучити їх поліцейські не мають права.Стверджує про те, що у його присутності водій не відїжджав з місця події.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Попри не визнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 183704 від 28.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким водія ОСОБА_1 направлено до КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, огляд не проводився;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;

відеозаписом з нагрудних камер та відеореєстратора із службового авто поліцейських, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183704 від 28.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні відеофайлі під назвою «clip-1» зафіксовано зупинку транспортного засобу «Mercedes-Benz S 350» з д.н.з. НОМЕР_3 28.11.2024 о 05:14 год. . На відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476046 зафіксовано як 28.11.2024 о 05:16 год поліцейський стоїть із водієм, який у телефоні шукає документи, в цей час поліцейський повідомляє, що ведеться відео фіксація після чого встановлюють особу водія. О 05:23 год працівник поліції повідомляє водієві, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та пропонує йому пройти огляд за допомогою приладу Драгер. О 05:24 год зафіксовано як водій відповів: «Відмовляюся». Далі йому запропоновано проїхати до медичного закладу, але водій також відмовився. Працівником поліції було йому повідомлено, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, роз`яснює його права. О 05:25:48 год поліцейський повідомив водієві, щоб він зачекав поки будуть складені матеріали та попередив його щоб він не їхав, тому що він відсторонений від керування. Далі зафіксовано складання працівниками поліції протоколу та додатків до нього . О 05:26 год водій просить поліцейського дати можливість йому доїхати додому, але поліцейський повідомив, що він вже не буде їхати, щоб він шукав тверезого водія, тому що він відсторонений від керування, а також говорить йому щоб він встановив на телефон застосунок Дію. О 05:31 год зафіксовано як поліцейські сидять в службовому автомобілі, камера спрямована на вулиці, на фоні чути розмову, як водій говорить, що він поїде далі і що він знає, що трохи допустив порушення, що його становище «плачевне». Водій просить поліцейських когось набрати і все вирішиться. О 05:34 год поліцейський запитав чи водій знайшов посвідчення водія, але той говорить, що воно дома, буде через 20 хвилин, на що поліцейський просить його завантажити дію і покази посвідчення через даний за стосунок. О 06:06:39 год поліцейський пропонує ОСОБА_1 ознайомитися з протоколом, однак той повідомив, що він від усього відмовляється, відмовляється від підписів, копію протоколу отримувати не буде, а також відмовляється знайомитися з додатками до протоколу, після чого поліцейський зачитує йому протокол. О 06:09 год зафіксовано як водій повідомляє, що він зараз проїде до медичного закладу і пройде огляд, там все покаже, на що поліцейський повідомив, що саме зараз він нікуди не поїде на автомобілі, транспортний засіб залишається на місці зупинки. О 06:12 год зафіксовано як водієві повідомляють, щоб він заглушив транспортний засіб, який залишається на місці зупинки, оскільки припаркований без порушень ПДР, або його може забрати тверезий водій, на що той повідомив, що «я не тверезий, я нормальний». О 06:13 год зафіксовано як поліцейський повторно говорить, щоб водій шукав тверезого водія або заглушив автомобіль і йшов додому пішки, на що той попросив щоб поліцейські його провели тут не далеко 300 м. Поліцейські повідомили, щоб водій заглушив машину і вони його проведуть, останній сказав: "Зараз заглушу". Далі зафіксовано як один поліцейський сидить у службовому авто, а інший спілкується із водієм, потім сідає до авто із запитанням чи заді все прибрано.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

До пояснень ОСОБА_1 суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту, спрямованим на уникненням адміністративної відповідальності. Такі його пояснення є неспроможними, оскільки повністю спростовані дослідженим судом відеозаписом та поясненнями свідка, працівника поліції ОСОБА_3 . Так, на відеозаписі не зафіксовано жодного тиску з боку поліцейських на ОСОБА_1 , а лише вимога пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та після отримання відмови водія, зафіксована вимога пройти огляд у медичному закладі.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд розцінює критично, з огляду на те, що вона з ОСОБА_1 є хорошими друзями, весь вечір та ніч перед зупинкою автомобіля вони провели разом, тому суд вважає її зацікавленою у результатах розгляду справи. На переглянутому відеозаписі не зафіксовано присутності свідка ОСОБА_2 на місці події. Протягом усього часу спілкування із ОСОБА_1 , останній жодного разу не повідомив поліцейських про те, що його у автомобілі хтось чекає. Крім того, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що під час спілкування із водієм біля автомобіля останнього, не бачив нікого в його автомобілі.

З приводу доводів сторони захисту щодо незаконності зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду даної справи суддею встановлено всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона та перевірено відповідність дій поліцейських вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

Порушене стороною захисту питання з приводу незаконності дій суб`єкта владних повноважень - посадової особи патрульної поліції, а саме відповідність/невідповідність їх дій положенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не підлягає вирішенню при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та не впливає на правильність вирішення справи.

Одночасно, суд зазначає, що у випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції вона має можливість, відповідно до п.п. д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку. Так відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. Таким чином, захищати свої права та законні інтереси від порушень з боку поліцейських, ОСОБА_1 може в порядку адміністративного судочинства, чого стороною захисту зроблено не було.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, який прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Невиконання такого обов`язку, тобто відмова водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні із пояснень працівника поліції свідка ОСОБА_3 встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 викликав у них підозру, оскільки здійснив маневр повороту на перехресті із світлофором без увімкнення покажчика повороту.

З приводу виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які на думку сторони захисту не відповідають дійсності і були озвучені лише через 10 хвилин після зупинки, суд зазначає, що відповідно до вказаних вище положень п. 2-4 розділу 1 Інструкції та п. 8 Порядку лише поліцейський на місці події, безпосередньо в процесі спілкування з водієм, вправі виявляти у водіїв транспортних засобів ознаки сп`яніння. Із відеозапису вбачається, що поліцейський спілкується з водієм в результаті чого виявляє у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які йому озвучує. А відтак піддавати сумніву виявлені поліцейським у ОСОБА_1 на місці події ознаки алкогольного сп`яніння у суду немає підстав.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що у протоколі суть порушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві, оскільки спростовуються змістом самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183704 від 08.09.2024.

Згідно п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, .... а також іншими документами.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183704 від 08.09.2024 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст.254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) та в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння вказані у протоколі (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме невиконання ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і являється предметом судової перевірки у даній справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 183704 від 08.09.2024 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення, у даному випадку також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та порядок проходження огляду на стан сп`яніння), з посиланням на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

До доводів сторони захисту про те, що із відеозапису, доданого до протоколу, який є неповним неможливо встановити, що транспортний засіб рухався саме під керуванням ОСОБА_1 суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту, спрямованим на уникненням адміністративної відповідальності. Така позиція є неспроможною, оскільки повністю спростовується дослідженим судом відеозаписом, а саме: на відеозаписі під назвою «clip-1» зафіксовано зупинку транспортного засобу «Mercedes-Benz S 350» з д.н.з. НОМЕР_3 28.11.2024 о 05:14 год., на відеофайлі під назвою «clip-0» зафіксовано о 05:16 год ОСОБА_1 разом з поліцейськими знаходяться біля його автмобіля. При цьому, на місці зупинки транспортного засобу інші особи відсутні, а сам ОСОБА_1 жодного разу від час відеофіксації, тривалість якого більше години, не висловлював жодних заперечень з приводу того, що саме він керував транспортним засобом і був за кермом, та що його було зупинено працівниками поліції.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що направлення водія на огляд у медичний заклад було складене раніше о 05:15 год ніж відбулося спілкування водія із поліцейськими, оскільки із наявного направлення вбачається, що воно було складене о 05:25 год, тобто після зупинки транспортного засобу - 05:14 год. Крім того, суддя зазначає, що направлення поліцейського на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, а є лише є підставою для лікаря провести такий огляд. Наявність виправлення у зазначені години направлення є неістотним порушенням Інструкції та Порядку, і само по собі не спростовує факту порушення водієм вимоги 2.5 ПДР.

З приводу доводів сторони захисту про те, що поліцейськими не було відсторонено від керування транспортним засобом не у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП суддя зазначає таке.

Поліцейський може відсторонити особу від керування авто у випадку, коли у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого). Це прямо визначено в ст. 266 КУпАП: Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Із аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Якщо поліцейський відстороняє водія від керування автомобілем, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування авто. Фактично на практиці у разі відсторонення водія від керування автівкою, вона передається знайомим, родичам або пасажирам водія, які мають можливість керувати нею.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів, а саме на відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476046, вбачається, що водій був відсторонений від керування транспортним засобом з дотриманням порядку передбаченого ч. 1 ст. 266 КУпАП шляхом неодноразового інформування водія ОСОБА_1 до, під час та після складення адміністративного протоколу про те, що він відстороняється від керування транспортним засобом та далі керувати траспортним засобом не має права. Із показань допитаного в судовому засіданні як свідка працівника поліції ОСОБА_3 встановлено, що після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_4 не сідав за кермо та не відїжджав з місця події, а пішов пішки.

Слід зазначити, що сама по собі відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення розписки водія про те, що він зобов`язується не керувати траспортним засобом або розписки іншого водія про те, що він зобов`язується доставити автомобіль до місця призначення, а водія не допускати до керування ним, не є істотним порушенням, не тягне за собою визнання всіх зібраних доказів недопустимими та не спростовують встановлених у справі обставин.

Інші аргументи захисту не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі. При цьому суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно із якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить,0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА