ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/113/25Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 33/817/133/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови, 10 січня 2025 року об 11 год. 34 хв. в м. Бучач по вул. Галицька, 170 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки, результат тесту позитивний 0,60 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Ковалівський Б.В. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції Пономару Л.В. надано не герметично запакований мундштук та не проведено пробний тест;

ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу;

ОСОБА_1 не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння;

ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував і був зупинений незаконно;

долучені до матеріалів справи відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції не відповідають положенням Інструкції, так як відеофіксація велася не безперервно;

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути покладений в основу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковалівський Б.В. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Від захисника надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217245 від 10 січня 2025 року; рапорті старшого інспектора чергового ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Шуї В.С. від 10 січня 2025 року; результаті тесту № 9561 на алкоголь від 10 січня 2025 року, проведеного приладом «Dragеr Alcotest 6810» № ARBL-0858, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено 0,60 %о (проміле) алкоголю; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адресованого КНП «Бучацькій міській лікарні» від 10 січня 2025 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3828476 від 10 січня 2025 року; матеріалах відеофіксацій, долучених до матеріалів справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути покладений в основу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував і був зупинений незаконно, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст.35 Закону України Про Національну поліцію однією з підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для перевірки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що останній керував транспортним засобом, та не подав вчасно сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, що і було озвучено працівниками поліції ОСОБА_1 (файл export-sva0i.mp4 з 11:34:44 год). ОСОБА_1 жодних зауважень щодо підстави зупинки його транспортного засобу працівникам поліції не висловлював.

Окрім того, наявність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3828476 від 10 січня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції вважає неналежними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки в даному випадку наявність стану алкогольного сп`яніння, підтверджена результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. Згідно результату тестування на алкоголь, проведеного 10 січня 2025 року, показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,60 проміле. Як видно з відеозапису події (файл export-sva0i.mp4 з 11:39:50 год) результат огляду останній не заперечував, та підтвердив той факт, що він вживав алкогольні напої (файл export-sva0i.mp4 з 11:38:55 год), що виключає будь-які сумніви щодо наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявного у справі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що працівник поліції виявив у ОСОБА_1 таку ознаку алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, що і стало причиною пропозиції працівниками поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної інстанції про те, що наявне в матеріалах справи відео не є безперервним, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення зафіксовано наявним у справі відеозаписом безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.

Не відповідають дійсності доводи захисника про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівником поліції Пономару Л.В. надано не герметично запакований мундштук та не проведено пробний тест, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, (файл export-sva0i.mp4 з 11:37:45 год) працівник поліції надав ОСОБА_1 герметично запакований мундштук, який останнім і було розпаковано для проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. На час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковалівського Б.В. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя