Справа № 168/1037/24
Провадження № 3/168/2/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., з участю секретаря Островерхої Т.С., захисника адвоката Чеботарьової Ю.В., розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.09.2024 року о 22.48 год. керував автомобілем «Mitsubishi L-200», державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт.Стара Вижівка по вул.Ковельська, з явними ознаками алкогольного, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні захисник Чеботарьова Ю.В. просить визнати недопустимими докази, зібрані у справі, закрити провадження в справі. На обґрунтування клопотання зазначає, що відеозапис з портативного реєстратора поліцейського є не безперервним, переривається на 10 хвилин з невідомих причин, що не дає можливості встановити обставини, які відбувались в цьому проміжку часу. У зв`язку з чим має бути визнаний недопустимим. Щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то такий факт не зафіксований на відеозаписі, і відповідно пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною, а тому і відмова від його проходження за таких обставин не тягне за собою відповідальності. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, сидів в автомобілі на узбіччі, що підтверджують працівники поліції на відео, в подальшому на його прохання невідома особа підвезла його на автомобілі до заправки, хоча це не відображено на відео, однак про це неодноразово стверджував ОСОБА_1 працівникам поліції. Доказів керування транспортним засобом працівники поліції не зібрали. Порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Також працівники поліції не повідомили військову службу правопорядку. Просить закрити провадження в справі, а у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, то просить застосувати принцип індивідуалізації покарання та застосувати до ОСОБА_1 за аналогією ст. 69 КК України і не призначати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік, оскільки він є військовослужбовцем, водієм, керування транспортним засобом йому необхідно для виконання військового обов`язку.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773251 від 11.09.2024 року, в якому зафіксовано час і місце вчинення правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 (у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння) направляється у КНП «Старовижівську ЦРЛ»;

рапортом помічника чергового сектору поліцейської діяльності №1 (с Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 11.09.2024 року;

відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та реєстратора на яких відображено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та приїхав на територію АЗС в селищі Стара Вижівка та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Сторона захисту просить закрити провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування клопотання посилається на те, що працівниками поліції не надано суду жодних доказів, на яких було б зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже і правомірності вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Водночас такі доводи сторони захисту не заслуговують на увагу.

Так на відео, долученому до протоколу, зафіксовано рух автомобіля, що є в користуванні ОСОБА_1 , на територію автозаправки, після чого ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомив, що приїхав на територію АЗС з увімкненою аварійною сигналізацією, попити кави. Факт керування не заперечив, факт перебування в стані сп`яніння визнав, в подальшому став змінювати свої показання щодо цього. Просив не складати протокол, оскільки керівництво позбавить його премії, яка становить 30 000 грн. Однак, інших осіб, які б могли керувати цим транспортним засобом на території АЗС не перебувало, або які б підтвердили, що за кермом був не ОСОБА_1 , а хтось інший, як про це стверджує захисник, не зафіксовано. Факт керування автомобілем в подальшому підтвердив особисто (диск 2, файл 0000__0012А, час 23:20 год. 11.09.2024). Відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (диск 2, файл 0000__0012А, час 23:16 год., 23:20 год., 23:23 год. 11.09.2024).

Таким чином, показання ОСОБА_1 є суперечливі та суд розцінює їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за учинене. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є доведеним.

Щодо доводів захисника про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, то вони не обґрунтовані.

Права особи під час складення протоколу були дотримані: водію доведено до відома зміст протоколу, суть порушення, право надати пояснення по суті протоколу та отримати копію матеріалів, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі.

Доводи сторони захисту про те, що наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, не заслуговують на увагу. Оглянуті у судовому засіданні відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи, а саме: факт керування транспортним засобом на територію заправки та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підстав визнавати недопустимим чи неналежним доказом відеозапис з нагрудної камери поліцейського та портативного відеореєстратора немає.

Інші доводи (в тому числі факт подання скарги на дії працівників поліції) не можуть бути підставами для закриття провадження в справі, оскільки не впливають на висновок суду та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Жодних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді немає. Підстав для закриття провадження немає.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, даний Закон передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами, а посилання сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_1 положень ст.69 КК України є необґрунтованими та суперечать положенням КУпАП, оскільки при накладенні стягнення в справах про адміністративні правопорушення, застосовуються приписи КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, немає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем, вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, його майновий стан, вважаю, що виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення в даному випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, та роз`яснити, що у ході примусового виконання постанови суду, відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.

У разі несплати штрафу у строк, передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання подвійний розмір штрафу, визначений у цій постанові, дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Й. Хаврона