Справа №: 307/854/25
Провадження № 3/307/350/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

встановила:

ОСОБА_1 30 грудня 2024 року, приблизно о 19 год., по АДРЕСА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства від 23 травня 2024 року, вчинила домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме, під час сварки нанесла їй тілесні ушкодження, чим спричинала шкоду фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинила відносно неї дії фізичного характеру, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Даний протокол надійшов до суду 10 березня 2025 року, до нього долучена заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі та справу призначено до розгляду на 12 березня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи за допомогою електронної повістки, надісланої за номером телефону, вказаному у письмових поясненнях від 08 січня 2025 року, в яких наявний її підпис, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення, у судове засідання 12 березня 2025 року не прибула, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП, справу розглянуто під час її відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною третьою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 07 лютого 2025 року вбачається, що кримінальне провадження № 0000001 від 01 січня 2025 року закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно з ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, вчиненого повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2025 року, витягом з ЄРДР від 01 січня 2025 року, постановою про закриття кримінального провадження від 07 лютого 2025 року, протоколом про прийняття заяви від 31 грудня 2024 року, протоколом допиту потерпілої від 02 січня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією пасторта громадянина України, копією постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та іншими документами, які долучені до цього протоколу.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка до адміністративної відповідальності притягається не вперше, є підстави застосовувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти штраф у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас