Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Петровського Ігоря Олександровича на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Петровський І.О. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені у постанові суду, не відповідають обставинам справи.

Стверджує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ДТП виникла з вини іншого її учасника водія ОСОБА_2 , який рухався у лівій смузі руху з перевищенням швидкості, у зв`язку з чим не зумів належним чином зреагувати на зміну дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , який через дії ОСОБА_2 був позбавлений можливості безпечно виконати маневр перестроювання.

Також покликається на схему ДТП, яка вказує, що місце зіткнення автомобілів відбулося на смузі для розвороту на відстані 2.3 метри від правого та 1 м. від лівого краю цієї смуги, що підтверджується математичним розрахунком характеристик автодороги, які відображені на схемі ДТП.

Вважає, що саме дії ОСОБА_2 та невиконання ним вимог п.п. 1.5, 2.3б, 11.5, 12.1, 12.3 ПДР України перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП, а тому ОСОБА_1 необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №559/4740/24 Суддя в суді І інстанції Жуковська О.Ю.

Провадження № 33/4815/258/25 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання захисника Дмитерчука В.А. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Згідно п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

У розумінні пункту 10.3 ПДР України перестроювання це маневр, пов`язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах проїзної частини для руху в одному напрямку; під час перестроювання водій зобов`язаний переконатися, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод у русі учасникам дорожнього руху.

Судом встановлено, що 03.12.2024 року о 08:00 год., на А/Д М-06 Київ-Чоп 397 км + 600 м, водій ОСОБА_1 керував т/з Opel Zafira, р.н. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою під час перестроювання не надав перевагу т/з Volvo ХС90, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Такими діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.3. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, місця зіткнення та характеру пошкоджень транспортних засобів і механіки їх виникнення, письмових пояснень учасників ДТП, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3б, 10.3. ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою і не викликаються сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

ОСОБА_1 , порушуючи п. 10.3. ПДР України, перед зміною напрямку руху, а саме виконуючи маневр перестроювання з крайньої правої смуги руху у крайню ліву смугу для розвороту, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, зокрема, транспортному засобу Volvo ХС90, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у лівій смузі через яку ОСОБА_1 перестроювався.

У свою чергу, ОСОБА_2 , після виявлення небезпеки для руху, з метою уникнення від зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 , яке несло реальну загрозу життю та здоров`ю обох водіїв, намагався уникнути прямого контактування шляхом об`їзду перешкоди через смугу розгону, де відбулося зіктнення.

У письмових поясненнях, які були надані безпосередньо після ДТП, ОСОБА_1 вказав, що рухався у крайній правій смузі, після чого почав здійснювати перестроювання у крайню ліву смугу, а коли перебував на середній смузі, то відчув удар і побачив перед собою автомобіль Volvo, який пізніше злетів з дороги.

При цьому, схема ДТП свідчить, що місце зіткнення автомобілів відбулося на смузі для розвороту, а математичний розрахунок ширини кожної із смуг та відстані від крайньої правої смуги до відображеного місця зіткнення вказує, що зіткнення автомобілів відбулося на смузі для розвороту на відстані 2.3 метри від правого та 1 м. від лівого краю цієї смуги.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 не звершив маневру перестроювання у крайню ліву смугу для розвороту, що є ключовою обставиною для визначення винуватості водіїв у ДТП, оскільки пошкодження транспортних засобів характерні їх кутовому зіткненню, що підтверджується відповідними відомостями схеми ДТП та наявними у справі фотоматеріалами.

Автомобіль ОСОБА_1 має пошкодження лише передньої лівої частини транспортного засобу (фара, крило, бампер, колесо), що з урахуванням дорожніх характеристик та габаритів авто, за відсутності пошкоджень бокової та/або задньої його частини, є технічно неспроможним у разі повного розміщення його транспортного засобу на смузі розгону.

Разом з цим, наявність у діях ОСОБА_2 порушень ПДР немає правового значення, оскільки останній в цьому провадженні не обвинувачується у вчиненні будь-яких правопорушень, а отже вирішення питання про порушення ним правил дорожнього руху чи винуватості у ДТП виходить за межі судового розгляду в даній справі.

Натомість винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні є доведеною поза розумним сумнівом.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 124, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Петровського Ігоря Олександровича про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Петровському Ігорю Олександровичу строк апеляційного оскарження постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Петровського Ігоря Олександровича залишити без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 січня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.