ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/823/25

14 березня 2025 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р. М. розглянувши матеріали, що надійшли від управління патурльної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2025 року серії ЕПР 1 № 240047 ОСОБА_1 06 лютого 2025 року об 11 год. 27 хв. на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів 108 км., поблизу населенного пункту Тихе, повторно протягом року керував транспортним засобом марки Hyundai Santa FE, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік на підставі постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та постанови ЕНА 337309 від 30.10.2024 р., чим

порушив вимоги ст. 15 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

Його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, обов`язковою не визнана.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання таких доказів покладено на осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 9, ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Так, Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 240047 від 06.02.2025 зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА 3373079 від 30.10.2024 р., чим порушив ст. 15 Закону України "Про дорожній рух", п. 2.1 а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим належних доказів того, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, до протоколу не долучено. Зокрема, не надано постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, яка набрала законної сили.

Також до матеріалів справи не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, повторно. Долучена лише копія постанови, роздрукована із системи «Інформаційний портал Національної поліції» про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 4 ст. 126 КУпАП, без відомостей про набрання нею законної сили.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те посадовою особою без дотримання визначених ст. 256 КУпАП вимог, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення зазнаеного у ньому правопорушення, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про недостатність в матеріалах справи доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вважаю за вірне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 7, 251, 247, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд Рівненської області.

СуддяР. М. Снітчук