ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3601/24 Головуючий в 1 інст. Ткаченко М.О.
Провадження №33/807/345/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Жидкової Л.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Жидкової Л.І. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ААД № 817636 від 27 червня 2024 року, суддя суду першої інстанції встановив, що 27 червня 2024 о 09 год. 45 хв. в Запорізькому районі, траса Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 475 км, водій ОСОБА_1 керував т/з AUDI A6 д.н.з НОМЕР_3 (іноземної реєстрації) з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування тз без порушень ПДР. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Жидкова Л.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася, до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що судом під час розгляду справи порушені норми процесуального та матеріального права. Разом із цим, справа розглянута формально, не надано оцінки доказам наданим на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Наголошує, що суд не мав враховувати відеозапис, долучений до справи як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскілки в порушення вимог чинного законодавства, відеозапис розбитий на вісімнадцять частин, які зняті на бодікамери поліцейських та відеорегістратор автомобілю. При цьому, декілька частин відео взагалі не мають відношення до події, викладеної в протоколі.

Звертає увагу на те, що водію не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично несе аналогічні наслідки, що й об`єктивна сторона даного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є єдиним доказом факту вчинення адміністративного правопорушення, висновки якого не підтверджуються жодним доказом по матеріалам справи. Між тим вважає, що лише факт складання протоколу не є доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, судові повістки не він ні його родичі не отримували, внаслідок чого розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника. З оскаржуваною постановою захисник ознайомилась 11 грудня 2024 року. З 12 грудня 2024 року по 20 грудня 2024 року адвокат Жидкова Л.І. знаходилася на лікарняному.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2024 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Жидкову Л.І., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №817636 від 27 червня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 червня 2024 р., згідно якого у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 2);

- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6097 від 27 червня 2024 р, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду (а.с. 3);

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запрізькій області ДПП О. Чаусової, відповідно до якої ОСОБА_1 позбавлений права керування ТЗ на підставі постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 14.11.2023 року (а.с. 5)

- копією постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 14.11.2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 13 КУпАП, яка набрала законної сили 25.11.2023 року (а.с. 10-11);

- архівом порушень (а.с. 6);

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) поліцейських, який міститься на CD-диску, що долучений до матеріалів справи. Відповідно до вказаного відеозапису водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився, а також зафіксовані події, що мали місце у медичному закладі.

Суд дослідив всі докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, вимогами п. 2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Порушень ст. 266 КУпАП щодо строку направлення на медичний огляд не вбачається, з огляду на обставину виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що мало місце одразу після зупинення водія, та вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП щодо здійснення відповідного огляду не пізніше двох годин, який обраховується саме з моменту встановлення підстав для його проведення.

За змістом апеляційної скарги, адвокат Жидкова Л.І. факт керування не оспорює, а оспорює досліджені докази на предмет їх допустимості.

Так, відеозаписом зафіксовано: зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту, поверхневий огляд транспортного засобу. Встановлення факту позбавлення ОСОБА_1 права керування ТЗ. При цьому, ОСОБА_1 вказав, що сплатив штраф у розмірі 34 000 гривень. Під час з`ясування вищенаведених обставин у поліцейського виникли підозри щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про що оголошено останньому. Зафіксовано візуальний огляд водія ОСОБА_1 , за результатами якого слідує пропозиція останньому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Після тривалих сперечань водія, зафіксована згода ОСОБА_1 на запропонований працівниками поліції медичний огляд. Прибувши до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 заявив про відмову від проходження повного медичного обстеження, що особисто зазначив у висновку та засвідчив власним підписом.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку, виявлення у останнього та оголошення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого медичного огляду.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

На посилання апелянта щодо не роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння слід зазначити, що 2 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 вже складався протокол за відмову останнього від проходження огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, за яким ним сплачений штраф, про що особисто зазначив ОСОБА_1 на відеозаписі події. Отже, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки судді суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Жидковій Лілії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Жидкової Лілії Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3601/24