Справа № 405/944/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Кіровоградській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сімейного стану, утриманців та місця роботи інформацію не надав,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

водій ОСОБА_1 14.02.2025 о 16 год. 18 хв. в м. Кропивницький по вул. Лицарів зимового походу, 32, повторно протягом року вчинив правопорушення, а саме керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2 , будучи при цьому позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило. Судом вжито передбачених процесуальним законодавством заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи. Крім того, на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 своїх прав, судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи, тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши всі докази по справі по притягненню ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №246786 від 14.02.2025;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 22.01.2025 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом);

- довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої транспортний засіб ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якої право власності не відоме;

- довідкою за даними ІТС «Інформаційний портал НПУ», згідно якої ОСОБА_1 отримував українське посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.11.2010;

- відеозаписами з відео реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції та з камери «Bodycam» працівника поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, оглянутому в судовому засіданні, якими (відеозаписами) підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки, виявлення ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція поліцейських пройти огляд на визначення стану сп`яніння та відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, посадовою особою, яка склала зазначений протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 висувається порушення вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», яка встановлює заборону керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зазначені вище вимоги законодавства водієм ОСОБА_1 порушено.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, то в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді та розмірі санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Штраф вноситься до установи банку України за наступними реквізитами: рахунок № UA0011001; одержувач - ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300; код одержувача - 37918230; банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку - 899998; призначення платежу - штраф, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 Ленінський районний суд м. Кіровограда, протокол серії ЕПР 1 № 246786 від 14.02.2025 року).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу: судовий збір на користь держави ( ОСОБА_1 справа № 405/944/25 Ленінський районний суд м. Кіровограда).

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко