Справа № 944/2409/24
Провадження №3/944/10/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П. з участю адвоката Ставрук Н.З., Макарухи І.С., розглянувши в режимі відеоконференції з участю адвоката Ставрук Н.З. адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3-ї групи, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 об 07год. 30хв. 01 травня 2024 року на автодорозі Львів-Краковець, керував транспортним засобом марки «AUDI A4» з д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Ставрук Н.З. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП заперечила та пояснила, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та 01.05.2024року, виконував свої службові обов`язки, що підтверджується посвідченням про відрядження №810 від 30.04.2024року. ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент його зупинки, і через терміновість виконання завдання згідно наказу вищого командування з доставлення відповідної особи та телеграми, а також збереження таємності виконання такого завдання був вимушений відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після виконання завдання ОСОБА_1 одразу повідомив свого безпосереднього командира про факт зупинки його працівниками патрульної поліції та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В цей же день ОСОБА_1 було доставлено в супроводі військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень».

ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, за результатами якого отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001384, складений 01.05,2024 року. Згідно зазначеного висновку, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

З огляду на викладене просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , надані адвокататом пояснення підтримав, що виконував наказ, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Він пояснював працівникам поліції під час зупинки транспортного засобу, що за два дні до події він вжив приблизно 200грам алкоголю та просив викликати ВСП. Огляд на стан сп`яніння йому було проведено в цей же день приблизно біля 13 год., а працівники поліції зупинили його біля 08год00хв.

Заслухавши пояснення адвоката Ставрук Н.З. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що являється військовослужбовцем командиром зведеного взводу зведеної роти військової частини НОМЕР_2 .Йому відомо що 01 травня 2024 року ОСОБА_1 дали відрядний лист і попросили відвезти людину на полігон, і повернутися у військову частину.Об котрій годині ОСОБА_1 зупинили 01.05.2024 працівники поліції йому не відомо, його повідомив ОСОБА_1 проте, що був зупинений працівниками поліції та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. В подальшому його було відправлено для проходження огляду на стан сп`яніння в м.Львів. Запаху алкоголю з рота він не чув. Більш нічого пояснити не може.Чому ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу йому не відомо.Дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїНаказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 який отримав посвідчення водія та повинен знати Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Даний склад адміністративного правопорушення на думку судді знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та зафіксований на відеокамері поліцейського.Такий відеозапис є належним доказом, який судом береться до уваги, оскільки на ньому зафіксовано обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Стосовно покликання захисника на те, що згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №001384 від 01.05.2024, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КНП ЛОР "Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_1 за результатом проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" був тверезим, то таке до уваги суддею не береться, оскільки, ОСОБА_1 вміняється не порушення п. 2.9а ПДР (керування транспортним засобом у стані сп`яніння), а порушення п. 2.5 ПДР (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння), яке має місце у діях водія з моменту, коли він не виконав вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(зі змінами).

Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Суддя відхиляє також доводи адвоката проте що ОСОБА_1 не перебував встані алкогольного сп`яніння, покликаючиссь на вищевказаний висновок, оскільки останній був доставлений до медичного закладу після спливу п`яти годин з моменту виявлення поліцейськими можливих ознак сп`яніння.

Так, згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння о 07год30хв 01.05.2024год під час зупинки його транспортного засобу працівники поліції, виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі.В медичному закладі ОСОБА_1 був оглянутий об 12год46хв 01.05.2024, тобто, після спливу п`яти годин з моменту виявлення у нього відповідних ознак сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Суддя вважає необґрунтованими посилання адвоката на ст. 266-1 КУпАП, зокрема на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повинен проводитися начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром військової частини, оскільки останній являється військовослужбовцем ЗСУ, так, як правопорушник в стані сп`яніння не перебував на території військової частини, на вулиці, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, а як водій транспортного засобу, повинен виконувати вимоги п.п.2.5, 2.9 а ПДР.

Так, у статті 15 КУпАП передбачено особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Отже, в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

Отже , поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому Законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, клопотання адвоката Ставрук Н.З, про закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП, є таким що подане з метою уникнення останнім покарання за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

Суддя, також відхиляє покликання ОСОБА_1 на відсутність доказів у даній справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки, такі спростовуються вищенаведеним та відеозаписом з нагрудних камер поліцейського долучених до матеріалів справи, а відтак, слід вважати, що твердження ОСОБА_1 направлені на уникнення ним покарання за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Враховуючи вище викладене, слід прийти до висновку що протокол відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП та підписаний ним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 травня 2024року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вімовився від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом поліцейського ВРПП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області А.Пісоцького, відеозаписом, який містяться на DVD-R диску, під час якого ОСОБА_1 пояснив що вживав 200грам алкоголю два дні тому, він проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, наявні у справі докази, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, та застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, у матеріалах справи про військове адміністративне правопорушення наявна копія посвідчення, згідно якого ОСОБА_1 , є інвалідом третьої групи, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни, серії ЯА № 087690 від 24.06.2024 року (безтермінове і дійсне на всій території України), що на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє його володільця від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.