Справа № 156/1101/24
Провадження № 3/156/16/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевської І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростяниця Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, мешканця: АДРЕСА_1 , працівника 1 Відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.01.2024 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - не з`явився,

представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рущак В.М. не з`явився,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

02.09.2024 року о 05:34 год. по вул. Луцькій в сел. Іваничі гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810. Результат 0,90 ‰, тест № 2244 від 02.09.2024 року. Правопорушення вичинено повторно протягом року.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

У попередньому судовому засіданні (26.02.2025) ОСОБА_1 пояснив, що того дня він повинен був бути на вихідному, і тому напередодні вжив спиртовмісні ліки. О 04 год ранку було оголошено бойову обстановку, у зв`язку із вбивством Ірини Фаріон і його викликали на роботу. Він змушений був поїхати, а по дорозі його зупинили працівники поліції і склали на нього протокол. ОСОБА_1 ствердив, що алкоголю не вживав, а лише ліки, які йому приписав лікар. ОСОБА_1 визнав себе винним, однак у даній ситуації просив зробити для нього виключення, оскільки склалися непередбачувані обставини, на які він вплинути не зміг.

11.03.2025 особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи під особистий підпис, що зафіксовано у відповідній розписці (а.с.45). Про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомив.

Вимоги ст. 277-2 КУпАП щодо вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи - виконані.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу, і про те, що розгляд справи відбудеться в Іваничівському районному суді Волинської області о 10:30 год 11.03.2025, проте не вжив жодних заходів для явки до суду, однак скористався правом на представлення його інтересів захисником адвокатом Рущаком В.М.

Відповідно до ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є адвокат Рущак В.М., повноваження якого підтверджуються наявним у матеріалах справи ордером серії АС № 1109067 від 10.09.2024 року (а.с.18).

Таким чином, під час розгляду цієї справи без участі ОСОБА_1 такому забезпечено право на захист, оскільки його інтереси представляє адвокат.

Так, у судове засідання 11.03.2025 року адвокат Рущак В.М. не з`явився, подавши 10.03.2025 клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання мотивоване тим, що прибути в судове засідання ОСОБА_1 не може у зв`язку із перебуванням у відрядженні у м. Києві по 14.03.2025, а ОСОБА_2 приймає участь в судовому засіданні Локачинського районного суду Волинської області (о 12:00 год.).

Розглянувши клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Рущака В.М. суд виснував таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Адвокат Рущак В.М., як на підставу для відкладення розгляду справи, посилався на те, що ОСОБА_1 перебуває у відрядженні у місті Києві по 14.03.2025, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин та на підтвердження неможливості брати участь самим ОСОБА_1 у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, не надав. Крім того, адвокатом Рущаком В.М. не обґрунтовано неможливість розгляду судом справи без участі ОСОБА_1 .

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для явки до суду, однак в той же час не заперечував щодо розгляду справи без його участі та скористався правом на представлення його інтересів захисником адвокатом Рущаком В.М., тому суддя вважає, що право на захист ОСОБА_1 не порушено та є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такого.

Більше того, під час розгляду цієї справи без участі ОСОБА_1 такому забезпечено право на захист, оскільки його інтереси представляє адвокат. Участь в судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності здатна в повній мірі забезпечити відповідно до статтей 245, 280 КУпАП з`ясування судом, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судове засідання, призначене на 11.03.2025 року, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рущак В.М. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи під особистий підпис, що зафіксовано у відповідній розписці (а.с.45).

Вимоги ст. 277-2 КУпАП щодо вручення повістки іншим особам, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи - виконані.

Як на причину неможливості участі у судовому засіданні, призначеному на 10:30 год 11.03.2025 адвокат Рущак В.М. посилається на його участь у судовому засіданні, призначеному на 12:00 год 11.03.2025 у Локачинському районному суді Волинської області у справі № 931/783/24 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що різниця між призначеними судовими засіданнями в Іваничівському районному суді Волинської області та Локачинському районному суді Волинської області становить 1,5 години, і адвокатом Рущаком В.М. не наведено мотивів надання переваги його участі саме у справі № 931/783/24. При цьому адвокат Рущак В.М. не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, однак відповідного клопотання суду не надав.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 196672 складено 02.09.2024, на розгляд до суду такий надійшов 12.09.2024 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Бахаєва І.М.

Попереднім складом суду розгляд справи призначено на 26.09.2024, однак у зв`язку із клопотанням захисника Рущака В.М. про неможливість прибуття у судове засідання 26.09.2024 через перебування за межами Волинської області у Львівському апеляційному суді розгляд відкладено на 16.10.2024.

16.10.2024 розгляд відкладено на 14.11.2024 у зв`язку із надходженням 15.10.2024 клопотання захисника Рущака В.М. про неможливість прибуття у судове засідання 16.10.2024 через участь судовому засіданні Львівського апеляційного суду у кримінальному провадженні.

Судові засідання, призначені на 14.11.2024 та на 02.12.2024 відкладені через інші підстави.

24.12.2024 розгляд відкладено, у зв`язку із надходженням 23.12.2024 клопотання захисника Рущака В.М. про неможливість прибуття у судове засідання ОСОБА_1 через перебування його на лікарняному при цьому зазначено, що ОСОБА_1 бажає надати суду пояснення з приводу вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 року, у зв`язку із звільненням з 24 грудня 2024 року з посади у відставку судді ОСОБА_3 , головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є. Розгляд справи призначено на 29.01.2025.

Судове засідання, призначене на 29.01.2025 відкладено, у зв`язку із надходженням 23.01.2025 клопотання захисника Рущака В.М. про неможливість його прибуття у судове засідання, у зв`язку з участю в іншій справі.

25.02.2025 учасники особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Рущак В.М. з`явилися, взяли участь у судовому засіданні та надали суду пояснення. У судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням захисника з метою наданн Ляшуком В.Р. додаткових доказів.

Суд наголошує, що час та дата судового засідання у даній справі (10:30 год 11.03.2025 року) були визначені судом заздалегідь (25.02.2025) та узгоджені у попередньому судовому засіданні як з особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і з його захисником адвокатом Рущаком В.М., які клопотали про оголошення перерви у судовому засіданні з метою подання додаткових доказів. При цьому,вони погодилися на призначення судом судового засідання на 10:30 год 11.03.2025 року, про що свідчить відповідна розписка, наявна у матеріалах справи (а.с.45) і будь-яких зауважень про неможливість брати участь в с/з 11.03., у зв"язку із зайнятістю в іншому с/з, суду не висловили.

Також суд звертає увагу на те, що з 26.02.2025 по день розгляду цієї справи (11.03.2025) будь-яких додаткових доказів ні особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні його захисником адвокатом Рущаком В.М. суду не надано.

Враховуючи викладене, особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Рущаку В.М. було надано можливість і достатньо часу для узгодження позиції захисту та надання суду всіх доказів, які вони вважали за потрібне надати, враховуючи тривалий розгляд справи в суді. Однак таким правом не скористалися.

Отже, підстави для відкладення розгляду справи відсутні, а клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рущака В.М. є необґрунтованим та безпідставним, та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи, а тому до задоволення не підлягає.

При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Будь-яких інших заяв чи клопотань, відводів від особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рущака В.М. не надходило.

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАПне є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що судом відмовлено у задоволенні клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рущака В.М. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, ОСОБА_1 та його захисник Рущак В.М. не вжили жодних заходів для явки до суду, не подали клопотань щодо надання доказів невинуватості ОСОБА_1 чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без її захисника.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно із статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Висновок суду

Протокол серії ААД № 196672 від 02.09.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196672 від 02.09.2024 в якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- тестом Drager «Alcotest 6810» № 2244 від 02.09.2024, результат якого позитивний 0,90 ‰;

- рапортом № 1878 від 02.09.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно з яким ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, проба позитивна, результат 0,90 ‰, з результатом згоден ОСОБА_1 ;

- направленням до КНП «Іваничівська БПЛ» на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 02.09.2024 року не керувати т/з протягом 24 годин;

- рапортом поліцейського СРПП ВПД (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Кузьмича І. про те, що до ОСОБА_1 застосовано захід забезпечення провадження відсторонення від керування транспортним засобом;

- постановою Рожищенського районного суду Волинської області від 03.01.2024 року у справі № 167/1233/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн без позбавлення права керування транспортними засобами.

- DVD-диском із відеозаписами з місця події.

Так, згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписі № JHOSE9680 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мотоциклом VIPER V250F-2 д.н.з. НОМЕР_1 .

З відеозапису № 00000__0001А слідує, що після зупинення мотоциклу, в ході розмови з водієм працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння через відчутний запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 . ОСОБА_1 погодився, при цьому повідомив, що напередодні вживав алкоголь.

Далі зафіксовано хід огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який здійснювався зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» з результом 0,90 ‰.

При цьому ОСОБА_1 пояснював, що його терміново викликали на службу по оперативній групі «тривога».

Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права і обов`язки.

На відеозаписі № 00000__0002А зафіксовано оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Також судом було досліджено надане стороною захисту заключення ЛКК КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» від 12.09.2024 року № 361 з якого слідує, що ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує прийому седативних препаратів на основі спирту.

Оцінивши такий доказ на предмет його належності, суд виснував, що заключення ЛКК видане 12.09.2024 вже після складення на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення (02.09.2024) та носить загальний характер, оскільки в такому відсутні відомості чи було взагалі призначено лікарем ОСОБА_1 будь-який седативний препарат на основі спирту, про дату такого призначення, конкретну назву лікарського засобу і про правила прийому і дозування таких ліків. Із заключення неможливо зробити однозначний висновок, що ОСОБА_1 вживав спиртовмісні препарати саме за призначенням лікаря і у визначеному дозуванні. Рецепт на призначені ліки ОСОБА_1 суду надано не було.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та вважає, що такі надано з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 02.09.2024 року терміново викликали на службу ним не надано, хоча суд надавав йому строк для подачі таких доказів. Крім того, пояснення ОСОБА_1 щодо бойової обстановки спростовуються тим, що правопорушення ним вчинено 02.09.2024 року, а днем вбивства Ірини Фаріон є 19 липня 2024.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, за скоєння діяння, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП судом не встановлено.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; особу та майновий стан правопорушника (відсутність характеризуючих даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно відомостей протоколу - працевлаштований), який належних висновків для себе не зробив та повторно протягом року керував т/з перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, за вчинення діяння, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суддя застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири) гривень 00 копійок.

Згідно з довідкою поліцейського СРПП ВПД (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Кузьмича І., ОСОБА_1 видавалося посвідчення тракториста машиніста НОМЕР_2 . Отже, суд також застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, відсутні, так як згідно з відомостями протоколу такий транспортний засіб належить ОСОБА_4 .

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Судові витрати

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, однак враховуючи, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. ОСОБА_5 надано суду посвідчення УБД серії НОМЕР_3 видане 17.02.2023 року, а тому суд не вбачає підстав для звернення з нього судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 39-1, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 68 000 (шістдесят вісім тисяч шістсот) гривень 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська