Справа 350/2030/24
Номер провадження 3/350/15/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; студента 4 курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185264 від 30 листопада 2024 року, ОСОБА_1 30 листопада 2024 року о 01 год 09 хв в селі Сваричів по вулиці Довгій, керував транспортним засобом марки «PEUGEOT PARTNER» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак спрямував на адресу суду письмові пояснення, у яких вказав, що вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає та просив розглянути справу без його участі, закрити провадження у справі з підстав, викладених у цих поясненнях. У своїх письмових поясненнях зазначив, що 30 листопада 2024 року після опівночі він, повертаючись додому в село Сваричів, помітив, що на зустріч йому їхав поліцейський автомобіль. Так як цей автомобіль рухався майже по середині дороги він був змушений увімкнути правий покажчик повороту, показуючи, що з`їжджає з дороги на узбіччя. Поліцейський автомобіль, порівнявшись з ним, зупинився; зупинився і він. За кермом автомобіля перебував у тверезому стані; правил дорожнього руху не порушував; припаркував свій автомобіль без порушень правил. Коли до нього підійшов працівник поліції, то він на його вимогу надав реєстраційні документи, поводив себе адекватно, зрозуміло та чітко відповідав на запитання поліцейського. На пропозицію працівника поліції пройти тест на алкоголь погодився. Проте переймався з приводу того, що результати тесту можуть бути помилковими. Згодом поліцейський повідомив, що він вже заповнив протокол та йому залишилося його лише «зберегти». Потім інспектор поліції назвав ознаки алкогольного сп`яніння, які він ( ОСОБА_1 ) вважає безпідставними, оскільки цілком суперечать матеріалам справи. Про існування протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи в суді та переконаний, що оформлення матеріалів справи відносно нього відбулося з грубим порушенням порядку складання протоколу та подальшого викладення фактів у ньому. Вважає, що матеріали справи не містять доказів на предмет його винуватості та переконаний, що вимогу працівника поліції про проходження тесту на місці зупинки (якої не було в розумінні статті 35 Закону України «Про Національну поліцію») він не зобов`язаний був виконувати, у зв`язку з цим складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини. Крім того зазначив, що права та обов`язки йому роз`яснено не було, копію протоколу не вручено, будь-яким іншим способом не спрямовано.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , то йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення: керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про відмову ОСОБА_2 від проходження такого огляду (а.с. 3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР із зазначенням ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів (а.с. 4); довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 (а.с. 5); рапорт поліцейського відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) від 2 грудня 2024 року (а.с. 6) та диск з відеозаписом, на якому містяться три відеофайли (а.с. 7).

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 185264 від 30 листопада 2024 року складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що на думку поліцейського свідчить про порушення останнім вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1). Разом з тим, вважаю, що дані висновки поліцейського є передчасними, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. З доданого до протоколу диску та відео на ньому встановлено факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Судом досліджено рапорт поліцейського відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Максиміва від 2 грудня 2024 року, який містить вказівку, що вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години, однак в той же час не вказано, що саме було порушено ОСОБА_1 та не конкретизовано підставу зупинки.

Так, з дослідженого відеозапису підтверджується, що під час розмови поліцейського з ОСОБА_1 йшла мова про керування останнім транспортним засобом в «комендантську годину», однак мова про зупинку транспортного засобу через порушення правил дорожнього руху не йшла та поліцейським не було повідомлено про причину зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний у частині першій статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» та наведений в цій статті перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (частина друга статті 35 Закону України «Про Національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

На відеозаписі не міститься підтвердження, чому працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , немає озвученої причини зупинки.

Отже по відеозаписам не встановлено вказівки поліцейського про те, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху та матеріали справи також не містять підтверджене притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що було чи могло бути причиною зупинки 30 листопада 2024 року о 01 год 09 хв автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Відтак вважаю, що суду не надано підтверджень правомірності зупинки транспортного засобу.

Із переглянутого відеозапису встановлено, що поліцейський без перевірки та озвучення ознак алкогольного сп`яніння запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та зазначив при цьому, що «запах алкоголю чутно». Тобто, вимога пройти огляд передувала встановленню інспектором поліції ознак сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів об`єктивність такий дій поліцейського, об`єктивність оцінки та встановлення ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд та озвучив свою згоду. При цьому поліцейський роз`яснив, що такий самий огляд із застосуванням такого самого приладу ОСОБА_1 може пройти і в лікарні або може відмовитися від такого огляду. Зрештою поліцейський оголосив. Що складатиме протокол про адміністративне правопорушення, при цьому правових наслідків не роз`яснює та не уточнює у ОСОБА_1 чи відмовляється останній від проходження огляду в медичному закладі, а натомість повідомляє ОСОБА_1 (далі пряма мова: «Ну то їдь до лікарні». Тобто, право на самостійне проходження відповідного огляду протягом двох годин йому не роз`янювалося. Після того, як поліцейський оголосив, що складатиме протокол, ОСОБА_1 ще раз підтвердив свою згоду на проходження огляду.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія не проводився у зв`язку із відмовою. Вказане суперечить інформації, яка зафіксована на відеозаписі, де ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд. Такий огляд працівниками поліції проведений не був, незважаючи на згоду водія пройти такий огляд. Однак, у пункті 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №185264 від 30 листопада 2024 року складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що до протоколу додається, зокрема, показання технічного засобу, які в матеріалах справи відсутні, про що також свідчить і опис матеріалів, які знаходяться у справі, складений інспектором з адміністративної практики Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції І.Дзеба.

Слід зауважити, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення містить ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови. Однак, як вбачається із відеозаписів, така ознака алкогольного сп`яніння як «запах алкоголю з порожнини рота» ОСОБА_1 оголошена не була, як не було оголошено і дві останні ознаки. Крім того, не знайшла свого підтвердження така ознака алкогольного сп`яніння як «порушення координації рухів», тоді як за весь час тривалості відеозапису ОСОБА_1 перебував в салоні автомобіля, жодного разу не виходив з нього. Щодо порушення мови слід зазначити, що ОСОБА_1 усю тривалість відеофіксації чітко та зрозуміло відповідає на запитання поліцейського, поводить себе адекватно.

Вказані вище обставини свідчать про те, що поліцейським під час складання даного протоколу не було дотримано вимог законодавства, зокрема, щодо порядку проведення огляду на виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , тобто фактично не було встановлено ознак алкогольного сп`яніння, виключний перелік яких встановлений п. 3 Інструкції № 1452/735 та не повідомлено про їх наявність водія; ОСОБА_1 не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає стаття 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу означає, що йому не пред`явлено адміністративне обвинувачення, що є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Оскільки працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами належні підстави зупинки транспортного засобу марки «PEUGEOT PARTNER» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , то вимоги працівника поліції про пред`явлення документів та всі інші послідуючі дії є неправомірними.

Також матеріали справи не містять роз`яснення ОСОБА_1 положень статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена. Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи. Відповідно до вимог частини другої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. З урахуванням наведених вище обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що працівниками поліції, з поміж іншого, було дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (фіксацію його відмови від такого огляду) та що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Таким чином, приходжу до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою з ознаками алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене вище, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого з ОСОБА_1 . Керуючись статями 1, 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту першого статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Сокирко Л.М.