Справа №452/171/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого заступником начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
15 січня 2025 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13 січня 2025 року о 07 год. 12 хв. ОСОБА_1 біля будинку №20 по вул. Залізнична в м. Рудках Самбірського району Львівської області керував автомобілем марки «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, проте на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).
За цим фактом 13 січня 2025 року о 07 год. 36 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Розгляд справи вперше було призначено на 23 січня 2025 року о 14 год. 30 хв. та в подальшому було відкладено декілька раз з різних причин, останній раз на 13 березня 2025 року о 09 год. 00 хв..
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього посилаючись на те, що він дійсно у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місці, день і час перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки перед тим вживав пиво, проте він не керував автомобілем марки «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а сидів на пасажирському сидінні. Зазначив, що 13 січня 2025 року зранку його сусідка ОСОБА_2 попросила відвезти її до залізничної станції у м. Рудках Самбірського району Львівської області, він відмовив їй, оскільки звечора вживав алкогольні напої, проте, на його пропозицію ОСОБА_2 погодилась сама сісти за кермо даного автомобіля, щоб доїхати до залізничної станції. Він їхав в автомобілі в якості пасажира. Під`їхавши до залізничної станції приблизно о 07 год. 10 хв. ОСОБА_2 здійснила зупинку транспортного засобу на узбіччі дороги та вирішила зачекати ще декілька
хвилин в автомобілі, пересівши на пасажирське сидіння, помінявшись з ним, ОСОБА_1 , місцями. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що раніше в телефонному режимі попрохав свого товариша ОСОБА_3 підійти до залізничної станції у м. Рудках Самбірського району Львівської області, для того, щоб останній сів за кермо та відвіз його додому. Саме в цей час на службовому автомобілі до припаркованого автомобіля під`їхали працівники поліції, які стверджували про те, що він зупинився на даному транспортному засобі в недозволеному місці та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager або в медичному закладі, повідомивши йому, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю та почервоніння обличчя. Він зазначив, що автомобілем не керував, а лише сидів у нього, чекаючи знайомого, відтак відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Також наполягав, що на момент під`їзду службового автомобіля патрульної поліції, автомобіль «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не рухався та працівники поліції його взагалі не зупиняли. Разом з тим, його пояснення працівниками поліції не були прийняті до уваги та в подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Сторонський І.О. з врахуванням письмового заперечення, поданого ним через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» 03 березня 2025 року, підтримав позицію ОСОБА_1 , прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього, посилаючись на те, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місці, день і час ОСОБА_1 справді міг перебувати з ознаками алкогольного сп`яніння, проте він не керував автомобілем «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом вказаного автомобіля була водій ОСОБА_2 , яка і зупинила автомобіль на узбіччі, після чого помінялась місцями з ОСОБА_1 .. Жодного доказу того, що ОСОБА_1 взагалі керував даним автомобілем, матеріали справи, у тому числі відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять. Зазначив, що з досліджених відеозаписів вбачається, що працівники поліції зупинилися навпроти автомобіля, який стоїть на узбіччі та підійшли до автомобіля, який перебував у статичному стані. Вказані відеофайли, які не є безперервним записом події, не містять фіксування керування автомобілем будь-ким, у тому числі ОСОБА_1 ..
Допитана під час розгляду справи в суді в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 13 січня 2025 року зранку вона разом з ОСОБА_1 на автомобілі «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , їхали в сторону залізничної автостанції у м. Рудки Самбірського району Львівської області, за кермом даного автомобіля була саме вона, під`їхавши до місця призначення, вона зупинила автомобіль та помінялась місцями з ОСОБА_1 , оскільки збиралась вже виходити з автомобіля, а ОСОБА_1 чекав товариша,ь який мав його відвезти додму. На момент під`їзду працівників поліціїавтомобіль не рухався, стояв на узбіччі та працівники поліції його не зупиняли.
Допитаний під час розгляду справи в суді в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що зранку 13 січня 2025 року до нього зателефонував товариш ОСОБА_1 та попрохав підійти до залізничної станції у м. Рудки Самбірського району Львівської області для того, щоб на автомобілі останнього добратись у с. Погірці Самбірського району Львівської області, де обоє проходять військову службу. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 в телефонному режимі прохав сісти за кермо належного йому транспортного засобу, оскільки напередодні ввечері вживав алкогольні напої. Пізніше він прийшов та від ОСОБА_1 дізнався, що на нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд, вислухавши усні пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сторонського І.О., надані ними під час розгляду справи в суді, ознайомившись з письмовими запереченнями, що були подані через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд, допитавши свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріалами, у тому числі долучені до нього відеозаписи, вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов до наступних висновків.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника, в даному конкретному випадку щодо ОСОБА_1 , і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №219647 від 13 січня 2025 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.5 ПДР України. Вказаний протокол складений
уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.
Згідно змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, при цьому, відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім підпису працівника поліції, іншими доказами не зафіксована.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція), передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Однак, під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сторонський І.О. повністю та категорично заперечували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме, автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , взагалі не підтверджено відеозаписом, відтвореним в суді під час розгляду справи,оскільки долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить безперервної фіксації події, не містить фіксації факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на ньому зафіксовано лише розмову між ОСОБА_1 та працівниками поліції, а також подальшу відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці виявлення автомобіля та у найближчому медичному закладі з посиланням на те, що він не керував таким автомобілем.
Вказане свідчить про недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, у тому числі вищевказаної Інструкції щодо порядку фіксування, зокрема, безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Разом з тим, обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведений факт керування особою транспортним засобом, тобто здійснення на ньому руху. При цьому, саме під час руху на транспортному засобі у водія повинні бути виявлені ознаки сп`яніння. Відтак, підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП є наявність у поліцейських підстав вважати, що особа здійснила рух на транспортному засобі одночасно з наявністю ознак сп`яніння.
Відтак, будь-яких допустимих та належних доказів, які б свідчили про зупинку транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , саме під керуванням ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять і при її розгляді в суді таких доказів не встановлено, а сам по собі факт перебування ОСОБА_1 на передньому сидінні за кермом вказаного транспортного засобу, який перебував у статичному стані, з явними ознаками алкогольного сп`яніння фактично не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і відмова останнього від проходження такого огляду, в даному конкретному випадку також не може вказувати на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та не містить складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, зважаючи на відсутність даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його безпосередню зупинку працівниками поліції, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявності кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Т.М. Кущ