Справа № 145/197/25
Провадження №3/145/121/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 с-ще Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який згідно постанови від 28.04.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за ч.5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 о 18 годині 00 хвилин по вул. Соборна в с-щі Сутиски Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 , будучи раніше, 28.04.2024, притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, в порушення вимоги п.2.1.а ПДР України, повторно протягом року керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, після притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА № 2017698.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в протоколі.

Судом додаткового роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. зокрема наголошено на праві при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що посвідчення водія у нього немає та він дійсно 31.01.2025 керував зазначеним в протоколі транспортним засобом. Підтвердив факт винесення 28.04.2024 щодо нього постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що керував автомобілем, не маючи на це права, оскільки йому терміново потрібно було виїхати в аптеку через необхідність купування ліків для дитини. Іншого водія він не знайшов. Просив розстрочити суму штрафу на 12 місяців, оскільки одночасна сплата штрафу у зазначеному розмірі для нього є непосильною.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235233 від 31.01.2025, копією постанови серії ЕНА № 2017698 від 28.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП, його поясненнями, наданими в судовому засіданні, довідкою СРПП ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Зазначені пояснення та матеріали відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 суд враховує положення ст. 33 КУпАП, відповідно до якої стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суд визнає його щире розкаяння. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

З урахуванням повторності вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_1 , який не має офіційного місця роботи, вчинення правопорушення з прямим умислом, наявністю обставини, що пом`якшує відповідальність, та відсутності обставин, що її обтяжують, суд дійшов висновку про накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке, на переконання суду, буде достатнім для виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень.

Вирішуючи питання про необхідність накладення додаткових стягненнь у виді позбавлення права керування транспортним засобом та оплатного вилучення транспортного засобу суд зазначає таке.

Щодо оплатного вилучення транспортного засобу.

Матеріали справи не містять даних про належність ОСОБА_1 автомобіля, яким він керував. Водночас в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про належність цього транспортного засобу іншій особі.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оплатне вилучення транспортного засобу в даному випадку не підлягає застосуванню

Щодо позбавлення права керування транспортним засобом.

Види адміністративних стягнень передбачено ст. 24 КУпАП. Зокрема, п. 5 ч. 1 цієї статті передбачено позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові. Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Визначальним у даному випадку є словосполучення "наданого даному громадянинові". Таким чином, суд дійшов висновку, що передумовою застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом є надання цього права у відповідності до встановлених законодавчих процедур.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 право керування транспортним засобом не надавалось та посвідчення водія не видавалось, суд не вбачає підстав для застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Щодо розстрочення суми штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з правлюдини хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти російської федерації»). Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Розмір штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, в декілька разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, штраф за вказане адміністративне правопорушення перевищує розмір штрафу, передбачений за ряд кримінально караних діянь за національним законодавством України.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 126 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

І хоча Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено розстрочки із сплати штрафу, за наведених обставин, суд вважає за можливе застосувати до вказаної ситуації аналогію права з найбільш близькою галуззю кримінального права.

Так, ч. 4 ст. 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Отже, суд, враховуючи майновий стан правопорушника, який не має офіційного місця роботи, а також розмір штрафу, призначений судом, розмір якого є безальтернативним за ч. 5 ст. 126 КУпАП, і є достатньо великим у порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, дійшов висновку, що сплата штрафу у розмірі 40800 грн одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар та є обставиною, яка ускладнить виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відстрочити виконання постанови від 10.03.2025 в частині сплати штрафу в повному обсязі та застосувати розстрочку сплати штрафу рівними платежами строком на 12 місяців.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст 7, 34-35, 126, 268, 283, 284, 287-291, 301, 303, 304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., які стягнути на р/рахунок № UA0002001, призначення платежу: 21081300; серія ЕПР1 номер протоколу 235233, одержувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відстрочити виконання постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2025 у справі № 145/197/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в частині стягнення штрафу в розмірі 40800 грн строком на 12 місяців починаючи з квітня 2025 року та розстрочити штраф шляхом його сплати рівними частинами в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн до 10 числа кожного місяця.

Зобов`язати ОСОБА_1 щомісячно повідомляти Тиврівський районний суд Вінницької області про сплату кожної чергової частини штрафу шляхом пред`явлення (надсилання до суду) відповідного платіжного документа.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного постановою суду, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку сплати чергового платежу направить постанову для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої відстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу становить три місяці.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна у порядку, встановленому законом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження .

Суддя Патраманський І. І.