Справа № 165/5515/24
провадження №3/165/452/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2025 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-
встановив:
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №196129 від 14 грудня 2024 року, 14 грудня 2024 року о 09:22 ОСОБА_1 керував по вул. Нововолинській, 15 в м. Нововолинську транспортним засобом марки "Опель Вектра", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням на адресу проживання особи, вказану у протоколі про адміністративне правопорушення, а також SMS-повідомлення "Судова повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення", розгляд якої призначено на 04.03.2025, на 9.00 на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , яке, згідно з довідкою відповідальної особи суду, доставлено адресату 14.02.2024. Клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, ОСОБА_1 , не подавав.
Частиною 2 статті 268 КУпАП, не передбачено обов`язкової участі у розгляді справи особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до статті 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області Гайворонського О.В. від 26.12.2024, матеріали справи стосовно ОСОБА_1 було повернуто для дооформлення на підставі ст.278 КУпАП, з огляду на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, не додано доказів про накладення на ОСОБА_1 адміністратитвного стягнення за вчинення протгяом року аналогічного првоопрушення.
Після дооформлення, справа повторно надійшла на розгляд до суду з рапортом поліцейського СРПП ВП №1 (м. Новоовлинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Бутмерчука М., у якому вказано, що під час складання адміністративного протоколу 14.12.2024, за даними перевірки бази системи ІКС ІПНП на особу гр. ОСОБА_1 було встановлено, що стосовно останнього неодноразово складались протоколи про адмніністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, які направлені для розгляду до суду, а рішення по них прийнято не було.
Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№196129 від 14.12.2024 та інші наявні у справі докази, вважаю, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме неправильно вказана частина статті 130 КУпАП, оскільки ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є повторне вчинення такого правопорушення протягом року. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, виключає відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно з практикою ЄСПЛ, з огляду на каральну мету, зокрема стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09 червня 2011 року).
Крім того, в законодавстві України діє поняття аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч.4 ст. 3 КК України).
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.
Відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну, так і справу про адміністративну відповідальність, лише в межах висунутого особі обвинувачення.
У той же час, відповідно ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Верховний Суд в постанові від 19.10.2021 в справі №552/2540/20 зазначив, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства. Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам, як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.
Виходячи з вищевказаного вважаю за правильне, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеіралах справи наявні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2024 дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.
Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 , будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, і його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, якими є: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№196129 від 14.12.2024, де вказано ознаки алкогольного сп`яніння водія, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2024 о 09 год. 23 хв., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано про відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду; розпискою ОСОБА_1 про передачу транспортного засобу та зобов`язання не керувати транспортним засобом, відеозаписом з нагрудної камери поліцейького, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. ст. 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, котрі б підтверджували факт звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене, із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.
Керуючись ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, ст. 337 КПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-
Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя О.Р. Ференс-Піжук