Справа № 517/203/25
Провадження № 3/517/157/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т., адвоката Філіпського О.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Протокол складений офіцером ВАЮД штабу ОСОБА_2 .

Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду встановлено, що 04 лютого 2025 року біля 14 год 40 хв, на східній околиці с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 10000 метрів від лінії державного кордону, було виявлено ОСОБА_1 , який в групі осіб, а саме з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р.Молдова, в районі пп/зн 0438, на напрямку с-ще Захарівка (Україна) с. Колосове (РМ) поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (зв.а.с. 1). Крім цього, про вказане судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 21). Варто наголосити, що у матеріалах справи наявна підписана ОСОБА_1 заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 16).

Також, у матеріалах справи міститься власноручно написана ОСОБА_1 заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю, у скоєному щиро розкаюється та повідомлений про дату, час розгляду справи у приміщенні Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 15).

20 лютого 2025 року від адвоката ОСОБА_5 на захист ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому він просив відкласти судове засідання, призначене на 20 лютого 2025 року, у зв`язку із необхідністю надання адвокату часу для ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 23).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 25 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 27).

Захисник, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Філіпський О.С. у судове засідання, призначене на 25 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 28-30, 32). Водночас, адвокат звернувся до суду із клопотання, у якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із його участю в іншій справі, дата розгляду, якої була узгоджена заздалегідь (а.с. 34). Також, адвокатом надано до суду клопотання про виклик в судове засідання свідків.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 04 березня 2025 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про його виклик в судове засідання (а.с. 42).

У судовому засіданні, призначеному на 04 березня 2024 року захисник, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Філіпський О.С. суду пояснив, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, які мали місце 04 лютого 2025 року. Так, насправді ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області та доставлено до місцевого відділення поліції з метою перевірки дійсності його військово-облікового документа (оскільки відповідно до документів він мав відстрочку від служби). Через деякий час, у відділенні поліції з`явилися працівники прикордонної служби разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Прикордонники почали звинувачувати ОСОБА_1 у спробі перетину державного кордону України. Проте, зазначене працівниками прикордонної служби не відповідає дійсності та у ОСОБА_1 не було наміру незаконно перетнути державний кордон. Безпосередньо у відділенні поліції працівниками прикордонної служби поставлено ОСОБА_1 ультиматум або він підписує протокол про адміністративне правопорушення та інші документи, або його доставляють до ТЦК для подальшого проходження військової служби (підстави відстрочки будуть встановлюватись вже під час його перебування на службі). Після вказаного ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення. Щодо додатків до протоколу про адміністративне правопорушення, то жоден із них не підтверджує факт спроби ОСОБА_1 перетину державного кордону, в складі групи осіб. За таких обставин адвокат вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У зв`язку із частковим задоволенням клопотання адвоката Філіпського О.С. про виклик свідків, розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено та викликано у наступне судове засідання уповноважену особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 13 березня 2025 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про його виклик в судове засідання (а.с. 49).

У судовому засіданні, призначеному на 13 березня 2025 року захисник, особи яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Філіпський О.С. суду пояснив, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджений факт спроби перетину державного кордону ОСОБА_1 , в складі групи осіб. Як підставу перебування ОСОБА_1 в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області, вказав те, що останній на своєму автомобілі привіз знайомого, якому потрібно було прибути до даного населеного пункту. Просив суд закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення офіцер відділу адміністративно юрисдикційної діяльності штабу ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 04 лютого 2025 року він знаходився в складі прикордонного наряду. Так, під час вказаного, ним було отримано повідомлення про те, що в бік державного кордону рухаються три чоловіки. Після цього, вони виїхали в напрямку руху даних осіб та виявили їх. При цьому на місці виявлення також були працівники прикордонної розвідки та поліції. При перевірці документів на підставі паспортів громадянина України (у всіх трьох чоловіків при собі також були наявні паспорти громадянина України для виїзду за кордон) встановлено особу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які являлись жителями різних областей. Під час опитування вказаних осіб з`ясовано, що вони мали намір перетнути державний кордон України незаконним шляхом. Під час огляду мобільних телефонів даних осіб, які були добровільно надані для перевірки виявлено, що вказівки відносно перетину (шляхом текстових повідомлень, скриншотів точок та маршрутів), вони отримували через месенджер «Telegram» від організатора під нікнеймом «Паша». Даний організатор вже довгий час здійснює свою злочинну діяльність на території Одеської області, сприяючи чоловікам незаконно перетинати державний кордон України. Після з`ясування даних обставин, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було запрошено до місцевого відділення поліції, для складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Наголосив на тому, що чоловіків саме було виявлено та запрошено в добровільному порядку проїхати до місцевого відділення поліції, як до найближчого місця пристосованого для з`ясування всіх обставин та оформлення адміністративних матеріалів. Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 охоче спілкувалися та розповідали про обставити за яких мав відбуватись перетин державного кордону України. Також в подальшому вони без будь-яких зауважень, підписами протокол про адміністративне правопорушення та власноручно написали письмові пояснення, заяву про визнання вини. При цьому вказані особи були ознайомлені із правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім цього, вже у відділені поліція було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються діючими військовослужбовцями. Щодо наявних в матеріалах справи скриншотів екрану мобільного телефону вказав, що дані скриншоти зроблені під час перевірки мобільних телефонів вказаних осіб, але не пам`ятає чий конкретно це був телефон.

Заслухавши пояснення захисника, пояснення уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Щодо доводів адвоката викладених ним у судовому засіданні відносно того, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області окремо від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а протокол про адміністративне правопорушення та інші документи, його змусили підписати вже безпосередньо у відділені поліції, шляхом поставлення ультиматуму (або він підписує протокол про адміністративне правопорушення та додані документи, або його доставляють до ТЦК), суд зазначає таке.

Так, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокатом суду не надано жодних доказів на підтвердження викладеної адвокатом версії. Відповідна версія викладена адвокатом вже через деякий час після спілкування з клієнтом ОСОБА_1 , а тому оцінюється судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення особи від відповідальності за вчинене правопорушення. Також судом не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які б призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та інших документів, які містяться у матеріалах справи. Крім цього, у матеріалах справи немає відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами про незаконність дій працівників прикордонної служби щодо нього або оскаржував такі дії у встановленому законом порядку самостійно чи через представника.

До того ж захисник не довів суду мету перебування ОСОБА_1 на території Роздільнянського району Одеської області (прикордонного району) в зазначеному в протоколі місці, оскільки його версія щодо поїздки до с-ща Захарівка з метою доставлення товариша до вказаного несеного пункту не підтверджена жодними належними та допустимими доказами.

Крім цього, під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що особа яка підготувала адміністративні матеріали офіцер відділу адміністративно юрисдикційної діяльності штабу ОСОБА_2 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази у матеріалах справи, які надійшли до суду так їх і не додано захисником.

Отож суд відхиляє викладені в судовому засіданні доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Філіпського О.С., щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В свою чергу винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 000590Е від 04 лютого 2025 року, з якого убачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєного ним правопорушення, який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту (а.с. 1); рапортом офіцера відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу ОСОБА_2 від 04 лютого 2025 року, згідно якого він 04 лютого 2025 року біля 14 год 40 хв будучи в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» на напрямку с-ще Захарівка (Україна) с. Колосове (РМ), на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, виявив 3 громадян України, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які намагалися здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку (а.с. 2); схемою місцевості виявлення правопорушення від 04 лютого 2025 року, з якої встановлено, що 04 лютого 2025 року о 14 год 40 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» поблизу с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, було виявлено 3 громадян України, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Напрямок руху виявленої групи з с-ща Захарівка (Україна) в напрямку с. Колосове (Р.Молдова) на вихід з України, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 04 лютого 2025 року, (які є аналогічними за змістом) згідно яких вони власноручно вказали, що в месенджері «Telegram» знайшли канал під назвою «Паша», де їм за грошову винагороду у розмірі 60000 гривень, пообіцяли допомогти незаконно перетнути державний кордон України. 04 лютого 2025 року вони прибули до с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області. Надалі вони вирушили пішим ходом в бік державного кордону. Проте, по дорозі до державного кордону їх зустріли прикордонники. Свою вину у скоєному правопорушенні визнають повністю, доповнень та зауважень не мають (а.с. 4, 14); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 04 лютого 2025 року, згідно яких він власноручно вказав, що в месенджері «Telegram» знайшов канал під назвою «Паша», у якому йому пообіцяли допомогти незаконно перетнути державний кордон України за грошову винагороду у розмірі 110000 гривень. 04 лютого 2025 року він та інші чоловіки прибули до с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області. Після цього вони вирушили в пішому порядку в бік державного кордону. Однак, по дорозі до державного кордону вони були зупинені працівниками прикордонної служби. Свою вину у скоєному правопорушенні визнає повністю, доповнень та зауважень не має (а.с. 13); доповідною запискою за результатами проведення перевірочних заходів, з якої вбачається, що ОСОБА_1 близько місяця тому перебуваючи за місцем проживання почав шукати варіанти виїзду за межі території України. В коментарях під одним з відео в додатку «ТікТок» про незаконний перетин державного кордону, натрапив на коментар невідомої особи котра вказувала, що знає людей, які можуть допомогти з перетином. Написавши невідомому, той скинув номер телефону особи на ім`я « ОСОБА_6 » ( НОМЕР_2 ) та сказав написати йому у месенджер «Telegram». Надалі ОСОБА_1 написав «Паші» про намір перетнути державний кордон України. У відповідь організатор повідомив, що допоможе йому за грошову винагороду у розмірі 60000 гривень з оплатою після перетину та сказав чекати наступних вказівок. 01 лютого 2025 року організатор сказав ОСОБА_1 купити новий телефон та новий стартовий пакет, а також, що потрібно 04 лютого 2025 року прибути до с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області. Наступного дня ОСОБА_1 взяв білет на потяг зі сполученням Чернівці-Одеса (дата відправлення 04 лютого 2025 року). 04 лютого 2025 року о 01 год 11 хв чоловік сів на потяг та повідомив про це організатора. О 06 год 36 хв ОСОБА_1 прибув до станції Затишшя Роздільнянського району Одеської області, повідомив про це організатора, а той в свою чергу наказав чекати. Близько 08 год 20 хв «Паша» наказав брати таксі та їхати до с. Загір`я Роздільнянського району Одеської області. Близько 09 год 00 хв ОСОБА_1 прибув до вказаного місця, після чого організатор почав скидати подальший маршрут. Пройшовши деякий час «Паша» сказав, що по дорозі його будуть чекати ще двоє чоловіків котрі будуть йти разом з ним. Пройшовши по маршруту чоловік зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та продовжив з ними рух. Близько 15 год 00 хв вказані особи рухались по маршруту, де на околиці с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області були виявлені працівниками прикордонної служби (а.с. 5-9), а також фототаблицями огляду мобільного телефону, з яких вбачається, що координація ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбувалася організатором під нікнеймом «Паша» через месенджер «Telegram», шляхом надсилання голосових та текстових повідомлень, скриншотів карти з чітким визначення маршрутів руху, а також вчинення останніми послідовних дій спрямованих на їх виконання, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону (а.с. 10-12).

Отже, винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 (чоловік призовного віку, мешканець с. Верхня Криниця Васильківського району Запорізької області), особа якого встановлена згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданого 29 серпня 2022 року органом 2310, який мав останній при собі, був виявлений прикордонниками 04 лютого 2025 року о 14 год 40 хв на відстані до 10000 м від лінії державного кордону, на східній околиці с-ща Захарівка Роздільнянського району Одеської області (в районі у якому запроваджений прикордонний режим) разом із ОСОБА_4 (чоловіком призовного віку, мешканцем Полтавської області) та ОСОБА_3 (чоловіком призовного віку, мешканцем Вінницької області).

Отже, зазначене вище, а саме місце виявлення ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , прикордонним нарядом, близькість перебування їх від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останніх спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, групою осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги обставини справи та характер вчиненого правопорушення, яке вчинено в період дії воєнного стану, особу порушника, який свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, а також ураховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33, 40-1, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 9350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 18700 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя