ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 с-ще Тиврів 145/246/25

3/145/132/2025

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, українки, неодруженої, з середньою освітою, безробітної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , 13.12.2024 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.02.2025 серії ЕПР1 № 242136, 08.02.2025 близько 23:10 год в м. Гнівань Вінницького району Вінницької області по вул. Соборна водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Mercedes-Benz ML 350", д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Отже, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, у скоєному щиро розкаялась та підтвердила, що 08.02.2025 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується її поясненнями наданими безпосередньо в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242136 від 08.02.2025 (а.с. 3), відеозаписом з бодікамери № 798584 (а.с. 14), на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт відмови нею від проходження медичного огляду як на місці зупинки, так і в лікувальному закладі, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 на місці зупинки від огляду відмовилась (а.с. 4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовилась (а.с. 5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 в лікувальному закладі від огляду відмовилась (а.с. 6), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП "Багатопрофільна лікарня" Тиврівської селищної ради від 09.02.2025 відповідно до якого о 01:25 09.02.2025 проведено огляд ОСОБА_1 , яка звернулася до медичного закладу та встановлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також зазначає, що положення, які регламентують порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, пункт 2 Інструкції визначає, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, поліцейський під час подій 08.02.2025, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 - особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану сп`яніння згідно з положеннями розділу ІІ та ІІІ Інструкції - на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 відмовилась проходити відповідні огляди як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Водночас суд зазначає, що водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком. Такі висновки містяться в п. 66-68 Постанови Великої палати Верховного Суду від 30.06.2022 № 9901/159/19.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до довідки виданої поліцейським СРПП ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції А.Тишкунем, ОСОБА_1 притягувалась Тиврівським районним судом до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі 145/1880/24 від 13.12.2024 (а.с.9), рішення суду набрало законної сили 20.01.2025.

Відповідно до довідки виданої поліцейським СРПП ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції А.Тишкунем, транспортний засіб"Mercedes-Benz ML 350", д.н.з. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005, адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення від 08.02.2025 серії ЕПР1 № 241236 вбачається, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу "Mercedes-Benz ML 350", д.н.з. НОМЕР_2 , а власником транспортного засобу зазначений ОСОБА_2 , тому суд вважає недоцільним застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який їй не належить.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вказане, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, її щире каяття, як обставину, що пом`якшує відповідальність порушника згідно зі ст. 34 КУпАП, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також з урахуванням інших обставин справи, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, оскільки саме цей вид адміністративного стягнення, на думку суду, забезпечить виховання ОСОБА_1 та сприятиме запобіганню вчиненню як нею, так і іншими особами, нових правопорушень.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП передбачено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.12.2024, яка набрала законної сили 20.01.2025, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже у ОСОБА_1 невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.12.2024 на момент розгляду справи складає 10 місяців 10 днів.

Враховуючи положення ст. 30 КУпАП суд вважає за необхідне приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом невідбуту частину стягнення, призначеного постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.12.2024, та остаточно визначити строк позбавлення права керування транспортним засобом 3 роки 10 місяців 10 днів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 23, 30, 33 - 35, 130, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 308, 317-1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, які стягнути на р/рахунок № UA 0002001, призначення платежу: 21081300; серія ЕПР1 номер протоколу 242136, одержувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Приєднати до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, призначеного постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.12.2024, та остаточно визначити ОСОБА_1 строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом 3 роки 10 місяців 10 днів.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подвійний розмір штрафу в сумі 68000 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. Д. Іванець

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.