П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2025 Справа №607/3049/25 Провадження №3/607/1648/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участі потерпілого ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , працює водієм, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

29.01.2025 о 13:53 в м. Тернополі, вул. Лучаківського, 14, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом SCANIA, p.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом SCHMITZ, р.н. НОМЕР_3 , не був достатньо уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеку транспортним засобам, які рухаються в попутному напрямку по смузі, на яку він має намір перестроїтись, внаслідок чого трапилось зіткнення з транспортним засобом AUDI Q5, р.н. НОМЕР_4 . Транспортний засіб отримав механічне ушкодження, чим порушив п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243938 від 11.02.2025, 29.01.2025 о 13:53 в м. Тернополі, вул. Лучаківського, 14, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом SCANIA, p.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом SCHMITZ, р.н. НОМЕР_3 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР.

У судовому засіданні 26.02.2025 ОСОБА_2 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав частково, оскільки автомобіль під керуванням потерпілого не бачив. Вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав, пояснивши, що у нього не було змісту залишати місце ДТП, оскільки відповідальність застрахована.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні 12.03.2025 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП. Пояснив, що він, керуючи транспортним засобом по вул. Лучаківського в м. Тернополі, заїжджав на кільце на внутрішню (ліву) смугу та продовжував нею рух, дотримуючись дистанції. Приблизно о 14:00, коли він знаходився на кільці, інший водій ( ОСОБА_2 ) з`їхав на його смугу руху. Він зупинився, оскільки в іншому випадку були б гірші наслідки ДТП. Водій ОСОБА_2 після ДТП не гальмував та не зупинявся, він (потерпілий) йому сигналив, однак той мабуть не чув.

У судовому засіданні 12.03.2025 ОСОБА_2 пояснив, що потерпілий повинен був його пропустити, оскільки він був справа.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку:

згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керуючись наведеними положеннями, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243934 від 11.02.2025, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозаписом, що міститься на DVD-диску, на якому зафіксовано рух вантажного автомобіля «SCANIA» з напівпричепом «SCHMITZ» у зовнішній (правій) смузі руху на перехресті, де організовано круговий рух; вказаний транспортний засіб перестроюється у внутрішню (ліву) смуху руху, де в цей час в попутному напрямку руху по смузі рухається автомобіль «AUDI», внаслідок чого відбувається зіткнення транспортних засобів, після чого автомобіль «AUDI» пригальмовує, а вантажний автомобіль продовжує рух;

- схемою місця ДТП, яка сталася 29.01.2025 о 14:00 в м. Тернополі, вул. Лучаківського 14, на якій зафіксовано обстановку місця події; місце зіткнення; розташування транспортного засобу «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_4 ; наявність освітлення; стан покриття проїзної частини; наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини; кількість учасників ДТП; механічні пошкодження транспортного засобу «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_4 . Учасник ДТП ОСОБА_1 із цією схемою ознайомлений, що підтверджується проставленим ним підписом;

- поясненнями ОСОБА_1 від 29.01.2025, згідно з якими 29.01.2025 о 14:00 він рухався на своєму транспортному засобі «AUDI Q5» з номерним знаком НОМЕР_5 , по вул. Лучаківського, зайнявши внутрішню ліву смугу руху. Паралельно із ним у зовнішній лівій смузі руху рухалась вантажівка з причепом з номерним знаком НОМЕР_6 . Вони разом наближалися до кільця, що знаходиться за адресою: вул. Лучаківського, 14. Заїжджаючи на кільце, водій вантажного транспортного засобу вирішив поїхати прямо, тим самим заїхавши на його смуху руху, внаслідок чого відбулося зіткнення на внутрішній правій смузі руху безпосередньо на кільці. Таким чином, був пошкоджений його автомобіль з правового боку. Виїхавши з кільця, він намагався зупинити водія, сигналивши йому та, вийшовши з автомобіля, махаючи руками. З певних причин водій не зупинився та продовжив рух, у зв`язку з чим він був змушений викликати поліцію;

- рапортом інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП від 29.01.2025, згідно з яким 29.01.2025, патрулюючи в місті Тернопіль, на службовий планшет надійшло повідомлення «ДТП без травмованих». Прибувши за адресою, було виявлено транспортний засіб «Audi Q5», н.з. НОМЕР_7 , який був розташований на правій смузі для руху по вул. Будного м. Тернополя. Водієм цього автомобіля був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав, що тягач з напівпричепом, н.з. НОМЕР_6 , пошкодив його автомобіль і поїхав у напрямку психоневрологічної лікарні. Було складено схему ДТП та відібрано пояснення;

- рапортом, зареєстрованим 29.01.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №546, відповідно до якого 29.01.2025 року о 13:57 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що в м. Тернопіль, вул. Лучаківського, 14, сталася ДТП за участі великогабаритного вантажного автомобіля, марки, кольору не побачив, у д.н.з. присутні знаки НОМЕР_8 , який покинув місце події, рухається в напрямку клеверного мосту по вул. Бережанська, та автомобіля заявника марки Ауді Q5, д.н.з. НОМЕР_7 . Поліцейськими, прибувши за вказаною адресою, було виявлено транспортний засіб Ауді Q5, д.н.з. НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який повідомив, що тягач з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_9 , пошкодив його транспортний засіб та направився в сторону психоневрологічної лікарні;

- реєстраційною карткою на напівпричіп «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_3 ;

- поясненнями ОСОБА_2 від 11.02.2025, згідно з якими він їхав на автомобілі «Сканія» з причепом на кільцевому перехресті по вул. Лучаківського, 14. Заїжджаючи на кільце, він не бачив автомобіль, який рухався в сліпій зоні, зіткнення він не відчув та поїхав далі. Про скоєння ДТП він дізнався 02.02.2025 від механіка з Києва, який і повідомив, що подія сталася 29.01.2025 о 13:50 в м. Тернополі.

- довідкою, виданою 11.02.2025 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_10 .

Окрім того, у судовому засіданні досліджено флеш-носій, на якому міститься відеозапис та фотоматеріали транспортного засобу «SCANIA», p.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_3 . Із вказаного відеозапису приблизно о 13:38 вбачається рух вантажного автомобіля «SCANIA» з напівпричепом «SCHMITZ» у правій смузі руху, у попутному напрямку із яким у лівій смузі рухається транспортний засіб «Ауді Q5». Вказані транспортні засоби одночасно заїжджають на перехрестя, де організовано круговий рух.

Таким чином, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Зокрема, відеозаписи з місця події, досліджені у судовому засіданні, в повній мірі підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тим самим правдивість пояснень потерпілого, наданих ним як безпосередньо у судовому засіданні, так і письмово.

Так, оглянутими відеозаписами чітко відображено якими смугами руху рухалися обидва транспортні засоби як під`їжджаючи до перехрестя, де організовано круговий рух, так і безпосередньо на ньому, надалі зафіксовано їх зіткнення на внутрішній лівій смузі руху, якою рухався автомобіль «Ауді Q5», яке також підтверджується схемою місця ДТП від 29.01.2025.

Вказане дає підстави дійти висновку, що дії водія ОСОБА_2 , а саме порушення ним вимог п.п. 2.3.б, 10.1, 10.3 ПДР, мають причинно-наслідковий зв`язок із ДТП та надалі призвели до пошкодження транспортного засобу «Ауді Q5».

З огляду на встановлені фактичні обставини та наведені положення пунктів ПДР, приходжу до переконання, що водій ОСОБА_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу під керуванням потерпілого, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення, внаслідок чого транспортний засіб «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження.

Доводи ОСОБА_2 про те, що транспортний засіб «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_4 , він не бачив, суд до уваги не бере, оскільки в порушення п. 10.1 ПДР водій ОСОБА_2 перед перестроюванням не переконався у безпечності свого маневру.

Також твердження ОСОБА_2 про те, що потерпілий повинен був його пропустити, оскільки він був справа, суд оцінює критично, оскільки перехрестя, де відбулася ДТП, є круговим, а відтак у цьому випадку не діє вимога п. 16.12 ПДР, яка зобов`язує водія нерейкового транспортного засобу на перехресті рівнозначних доріг дати дорогу транспортного засобу, що наближається праворуч. Також з матеріалів справи не встановлено одночасне перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, коли відповідно до п. 10.3 ПДР водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Крім того, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортні засоби отримали пошкодження, однак з наданих суду матеріалів адміністративної справи, встановлено лише пошкодження транспортного засобу транспортного засобу «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_4 , що підтверджується переліком пошкоджень, зафіксованим у схемі місця ДТП від 29.01.2025. Будь-яких даних про механічні пошкодження транспортного засобу «SCANIA», p.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять та такі не були надані під час розгляду справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Натомість положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведеної норми закону встановлено, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, складають дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. Водночас такі дії мають вчинятися свідомо з метою покинення місця ДТП.

Відповідно до вимог п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено у судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 , знаючи про зіткнення із транспортним засобом під керуванням потерпілого, мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

Зокрема, відсутність в діях ОСОБА_2 наміру залишити місце ДТП чи здійснити дії на приховання факту ДТП підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його письмовими поясненнями, відповідно до яких останній вказав, що не відчув удару та у нього не було наміру залишити місце ДТП, оскільки відповідальність застрахована, а про скоєння ДТП дізнався 02.02.2025 від іншої особи, а також наданими у судовому засіданні поясненнями потерпілого та його письмовими поясненнями, згідно з якими останній сумнівається, що ОСОБА_2 чув сигнал його автомобіля після скоєння ДТП.

Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та не свідчать, що ОСОБА_2 свідомо залишив місце ДТП з метою приховати факт його здійснення.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Також судом при винесені повного тексту ухвали виявлено описку, допущену в резолютивній частині постанови, а саме зазначено: «у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_3 стягується подвійний штраф…», замість: «у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягується подвійний штраф…».

Вказану описку слід виправити.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який стягнути в дохід держави.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель