Справа № 438/2034/24 Головуючий у 1 інстанції: Дудар О. В.
Провадження № 33/811/176/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його представника адвоката Романського Сергія Івановича на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2025 року ,

встановив:

постановою Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, до Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 4 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 166322 та додані матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом ОСОБА_1 4 листопада 2024 року о 21:23 у місті Бориславі по вулиці Коваліва, керував транспортним засобом марки X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Від подальшого керування транспортними засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2025 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням норм процесуального права, із неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування всіх обставин справи та підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не взято до уваги та проігноровано його письмові пояснення від 17 січня 2025 року, не спростовано викладену у них інформацію, не надано належну оцінку доказам у справі.

Наголошує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним правопорушення, за обставин викладених у протоколі.

Звертає увагу суду на те, що він не відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, а 04 листопада 2024 року ніхто з поліцейських не пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTESTER DRAGER 6820; найближчим медичним закладом є КНП «ЦМЛ м. Борислава» БМР, а не «ЦМЛ ДМЛ №1 м. Дрогобич», який безпідставно зазначений у направленні на огляд; у протоколі не зазначено коли саме і де мала місце відмова від проходження від огляду; вважає, що жодні вимоги ПДР він не порушував, а складена постанова щодо нього серії ЕНА №3411474 від 04 листопада 2024 року є незаконною і безпідставної і скасована рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 21 листопада 2024 року у справі №438/2019/24, яке 09 грудня 2024 року набрало законної сили. Згадана постанова не може жодним чином підтвердити вчинення правопорушення о 21 год.23 хв. 04 листопада 2024 року.

Наголошує, що він не був водієм, тобто не керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі у стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду ні на місці зупинки, ані у медичному закладі не відмовлявся.

Заявляє, що жодних ознак алкогольного сп`яніння з боку поліцейського йому оголошено не було, оскільки такі були відсутні. Наявний у матеріалах справи відеозапис не є безперервним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Романського С.І., які повністю підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 4 листопада 2024 року серії ЕПР1 № 166322; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 4 листопада 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Дрогобицька ЦМЛ від 4 листопада 2024 року; DVD-R диском на якому міститься відеофіксація адміністративного правопорушення з якого вбачається що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд розцінює як форму захисту з метою уникнути від адміністративної відповідальності до уваги не бере. Сам ОСОБА_1 апеляційному суду підтвердив, що керував транспортним засобом марки X-TRAIL д.н.з. НОМЕР_1 . Доводи адвоката Романського С.І. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки X-TRAIL, натомість керував транспортним засобом марки NISSAN X-TRAIL є неспроможними. Відсутність слова «NISSAN» у протоколі апеляційний суд розцінює як технічну описку, і до уваги не бере.

Також, апеляційним судом було перевірено доводи апеляційної скарги та встановлено, що такі в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових пояснення, прохальна частина яких зводиться до закриття провадження у справі (а.с. 21-36) ОСОБА_1 та його представника адвоката Романського С.І., які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ