Справа №949/529/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., за участю прокурора Гандзілевського Н.А., адвоката Трофімова А.В., розглянувши у режимі відеоконференції матеріали справи, які надійшли з Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу безпілотних авіаційних систем штабу, майора проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснено.

в с т а н о в и в:

27 лютого 2025 року до Дубровицького районного суду надійшли матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №9 від 26 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу безпілотних авіаційних систем штабу, маючи реальну можливість виконувати належним чином свої службові обов`язки, упродовж 2024 року, до моменту виявлення відповідного правопорушення, тобто до 18.12.2024, допустив послаблення контролю за виконанням розпорядчих документів прикордонного загону з питань, що належать до компетенції відділу, та призвело до порушення порядку обліку, приймання, зберігання, видачі та здачі БпЛА у підпорядкованому підрозділі, внаслідок чого допущено втрату безпілотного літального апарату (квадрокоптер) Autel EVO MAX 4N Public Safety НОМЕР_2, бортовий № НОМЕР_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 під час особливого періоду, що діє в Україні, порушив вимоги ст.ст. 11, 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 1, 3 гл. 2 розділу І Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації ДПСУ від 21.12.2020 № 134, п.п. 2.1, 2.2 розділу 2 посадової інструкції, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

У своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що пояснення бажає надавати безпосередньо у суді.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-10 - 172-20 розглядаються протягом доби. Зважаючи, що матеріали справи не містили відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 , про місце і час розгляду справи, проте у матеріалах справи містилася його заява про бажання взяти участь у розгляді справи та її відкладенням.

З метою дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, для реалізації права на захист, враховуючи характер, складність справи та строки розгляду, розгляд справи було відкладено на 03.03.2025 року на 09 год. 50 хв.

03.03.2025 року через систему "Електронний суд" від адвоката адвокатського об`єднання "ДАС ЛОЄРС" Трофімова А.В. надійшла заява, подана в інтересах ОСОБА_1 про те, що він є його захисником і просив надати можливість ознайомитися із матеріалами справи та відкласти судове засідання для підготовки до її розгляду. До заяви додано ордер на надання правничої допомоги серії АМ №1116179 від 02 березня 2025 року.

З метою дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, для реалізації права на захист, враховуючи складність справи, розгляд справи було відкладено на 05 березня 2025 року, про що належним чином повідомлено ОСОБА_1 , та його захисника Трофімова А.В.

Враховуючи подані клопотання, та у зв`язку із наданням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Трофімовим А.В., великої кількості додаткових документів, керуючись положеннями ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст. 268 КУпАП, розгляд справи призначений на 05.03.2025 відкладено на 11.03.2025.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Трофімов А.В., який взяв участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав подане ним 11.03.2025, шляхом надіслання на електронну адресу суду, клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП вказуючи на недоліки та невідповідності складеного протоколу обставинам справи.

Також у судовому засіданні в режимі відеоконференції взяв участь заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Н.А.Гандзілевський, який порушив відносно ОСОБА_1 адміністративне провадження, підтримав викладенні у ньому обставини, посилаючись на матеріали проведеного службового розслідування. Вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, підстав для її закриття не вбачає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Трофімова А.В., прокурора Гандзілевського Н.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової особи до військової служби.

Так, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, посадовими інструкціями.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу безпілотних авіаційних систем штабу, що підтверджується витягом з наказу №74-ОС від 16.01.2025 (а.с.11).

Відтак, будучи військовослужбовцем, ОСОБА_1 , згідно вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як визначено ст. 1 Закону України "Про оборону України" та ст.ст. 1, 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вказаною вище статтею Закону України "Про оборону України" та ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан, який діє на даний час.

Отже, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення на всій території України діє особливий період.

В силу положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 у справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається. При цьому треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини провадження.

Судом не встановлено обставин за яких ОСОБА_1 не зміг би виконати свої обов`язки за посадою, так само не встановлено умов, які йому у цьому перешкоджали б.

Отже, факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повністю підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення №9 від 26 лютого 2025 року, посадовою інструкцією (а.с.13-18), службовою запискою заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу з організації повітряної розвідки та протидії БпПС штабу ОСОБА_1 від 18.12.2024 року (а.с.19), висновком службового розслідування по факту порушення порядку видачі та зберігання БпЛА окремими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_3 ), затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 10.01.2025 (а.с.22-31), наказом про результати службового розслідування від 25.01.2025 №322-АГ ОСОБА_4 (а.с.32-35).

При цьому, згідно посадової інструкції заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу з організації повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженої 29.01.2024 року наказом №17-ОД (а.с.13-18) заступника начальника відділу - начальника інженерно-авіаційної служби відділу з організації повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам штабу зобов`язаний, в тому числі, завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, спеціальну та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби, що є у підрозділі за штатом, списком і в наявності.

За невиконання чи неналежне виконання посадових завдань та обов`язків, перевищення своїх повноважень, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм поведінки поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби, згідно посадової інструкції, заступник начальника прикордонної застави з бойової та спеціальної підготовки несе відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України та у межах, визначених чиним законодавством України.

Так, відповідно до наказу №322 від 25.01.2025 "Про результати службового розслідування", проведеним службовим розслідуванням підтверджено факт порушення порядку видачі та зберігання БпЛА, що призвело до втрати БпЛА"Autel EVO MAX 4T", бортовий № НОМЕР_1 і став можливим внаслідок особистої недисциплінованості та неналежного виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 , за що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана".

Також суд також бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 не оскаржувалися у встановленому порядку ні результати службового розслідування, ні наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що свідчить у свою чергу про його згоду із порушеннями, що йому інкримінуються.

Суд також враховує суперечливість інформації щодо втрати безпілотного літального апарату, а також щодо наявності збитків на суму вартості апарату заподіяні діями ОСОБА_1 , оскільки останнє не знаходить свого документального підтвердження.

За вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника:, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його майновий стан, визнання вини у вчиненому.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі "Бакланов проти росії" (09.06.2005 року) та у справі "Фрізен проти росії" (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. Крім того, приймаються до уваги правові позиції висловлені у справі "Ісмайлов проти росії" (п. 38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Отже із врахуванням встановлених обставин події, відсутності негативних наслідків, із врахуванням суб`єктивного ставлення особи до події та форми його вини (необережність), із врахуванням його виключно позитивної службової характеристики за місцем служби, враховуючи що провадження по справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 справило на нього належний виховний вплив, враховуючи свідоме усвідомлення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності своєї протиправної поведінки, завдання провадження у справах про адмінправопорушення виконано, що в сукупності та на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ним правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 175-15 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 40-1, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.