П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 Справа №607/710/25 Провадження №3/607/804/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., при секретарі Захарчич Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, головного спеціаліста юрисконсульта відділу фінансового забезпечення та правової роботи Управління з питань ветеранської політики Тернопільської обласної військової адміністрації, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кожевнікової О.В., прокурорів Трояна Р.Б., Левицького Р.А., -

ВСТАНОВИВ:

1. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 16.12.2023 о 20:15 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі-Декларація), яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Позиції учасників.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала.

Вказала, що 08.06.2023 вона була прийнята на посаду головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.11.2023 її було звільнено з даної посади та вона припинила державну службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 та у подальшому її було прийнято на посаду службовця.

Окрім того скерувала на адресу суду письмові додаткові пояснення, у яких вказала, що 10.11.2023 її було звільнено з посади головного спеціаліста відділу оформлення допомог військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_5 , та 11.11.2023 її було прийнято на роботу та призначено на посаду інспектора відділу оформлення допомог військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На виконання вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» 16.12.2023 нею подано декларацію кандидата на посаду головного спеціаліста відділу оформлення допомог військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ТОТЦК та СП (03.01.2024 подано виправлену декларацію). Також 16.12.2023 подала декларації при звільненні з посади головного спеціаліста відділу оформлення допомог військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ТОТЦК та СП (03.01.2024 подано виправлену декларацію).

15.03.2024 нею подано річну декларацію головного спеціаліста відділу оформлення допомог військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також зазначила, що при подачі декларацій, вона керувалась роздрукованим Законом України «Про запобігання корупції», з якими її було ознайомлено при прийнятті на роботу (а саме: 08.06.2023). Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 її повідомлено не було.

Окрім того просила врахувати, що відповідно до ч. 2, ст. 51-2 Закону України «Про запобігання корупції», якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Національне агентство, не повідомило її письмово щодо виявленого правопорушення, а саме про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за результатами контролю.

Крім того, просила врахувати, що оскільки вона продовжила працювати на посаді інспектора в ТОТЦК СП та подала річну декларацію, мети приховати доходи в неї не було, її дії не нанесли шкоди інтересам суспільства, не було завдано збитків державним інтересам.

На відсутність умислу на неподання декларації, на її думку, також вказує той факт, що 15.03.2024 нею була подана щорічна декларація за 2023 рік, яка у тому числі включала періоди, неохоплені раніше поданими деклараціями, тому вважає, що дане правопорушення не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Тому, просить відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї - закрити.

Захисник Кожевнікова О.В. у судовому засіданні просила провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, оскільки роз`яснення НАЗК від 13.11.2023 року, на котрі є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення не момент звільнення ОСОБА_1 не були чинними, до відома останньої доведеними не були.

ОСОБА_1 не надходило з НАЗК будь-яких повідомлень щодо необхідності подання декларації після звільнення. Остання подала таку декларацію після того, як на новому місці роботи їй про це повідомили. Таким чином, будь-якого умислу вчинити інкриміноване їй правопорушення ОСОБА_1 не мала

Прокурор Троян Р.Б., на підставі ст. 250 КУпАП, подав суду письмовий висновок прокурора, у якому вказав, що твердження ОСОБА_1 про те, що на вона з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлена частково, а також щодо невизначеного терміну подачі декларації при звільненні, є безпідставними.

Так, ОСОБА_1 як головний спеціаліст відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , була ознайомлена із Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується п. 10 «Особової картки державного службовця», де стоїть особистий підпис останньої.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації.

З огляду на вказане вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у повній мірі доведена матеріалами справи, а тому просить визнати її винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та визначити адміністративне стягнення згідно санкції статті, за якою передбачено адміністративну відповідальність.

Прокурор Левицький Р.А. просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі.

3. Норми законодавства, якими керується суд при вирішенні даної адміністративної справи.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки до вказаної статті, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Так, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023 (далі - Порядок), декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Декларація при звільненні не подається у таких випадках : особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 51 Закону України «Про запобігання корупції», Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

4. Установлені судом факти, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Як вбачається із копії витягу із Наказу № 62 дс від 07.06.2023 ОСОБА_1 прийнято на роботу та призначено у відповідності до пункту 5 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2022 з 08.06.2023, на посаду головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.06.2023 вона прийняла присягу державного службовця.

Відповідно до копії витягу із наказу №132 дс від 09.11.2023 працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 з 10.11.2023 звільнено з посади головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 , 11.11.2023 її було прийнято на роботу та призначено на посаду інспектора відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно наказу від 10.11.2023 №313.

Також судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №16 від 10.01.2025; скріншоти із сторінки НАЗК, з якої вбачається, що декларація ОСОБА_1 (при звільненні) подана 16.12.2023 о 20.15; копію декларації, поданої ОСОБА_1 за 01.01.2023 -13.11.2023 при звільненні; копію запиту УСР в Тернопільській області від 30.10.2024; копію відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.11.2024 №5/22338; копію витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.06.2023 №62 дс; копію особової картки державного службовця ОСОБА_1 ; копію витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.11.2023 №132 дс; письмові пояснення ОСОБА_1 від 11.12.2024; копію витягу з Положення про Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

5. Висновки суду.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, судом встановлено, що ОСОБА_1 , була звільненою 10.11.2023 з посади головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , була особою, яка відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

11.11.2023 її було прийнято на роботу та призначено на посаду інспектора відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно наказу від 10.11.2023 №313.

Однак вказана посада - інспектора відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 належить до посад технічних фахівців у галузі управління та не належить до посад державної служби.

Тому, оскільки нова посада не зумовлювала обов`язку подання декларації, ОСОБА_1 мала подати декларацію при звільненні протягом 30 днів з дня припинення перебування на посаді головного спеціаліста відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із тим, порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, а саме 16.12.2023 о 20:15, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Що стосується посилання ОСОБА_1 в своєму клопотанні, про те що їй письмово не було повідомлено Національним агентством про факт неподання декларації за результатами контролю, після отримання якого, вона повинна була б протягом десяти днів подати декларацію у визначеному законом порядку, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, факт неподання декларації після звільнення ОСОБА_1 не був виявлений за результатами контролю відповідною уповноваженою особою, яка зобов`язана перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють, а факт несвоєчасного подання декларації виявлений уповноваженими особами Управління стратегічних розслідувань у Тернопільській області області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Посилання ОСОБА_1 на несвоєчасність подання декларації у зв`язку з тим, що вона не володіла вимогами чинного законодавства, вважаю не заслуговують на увагу, оскільки необізнаність із вимогами законодавства щодо строків подання декларації, не є підставою для звільнення особи від відповідальності за несвоєчасне виконання вказаного обов`язку.

Отже, докази здобуті під час розгляду даної справи є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи ОСОБА_1 , яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних, що характеризують особу, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.172-6 КУпАП, у мінімальному розмірі.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний