Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4502/24 Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І.
Номер провадження №33/4805/240/25
Категорія ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Степури Марини Валеріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за сукупністю правопорушень у виді штрафу в сумі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З постанови судді місцевого суду вбачається, що ОСОБА_1 , будучи у період з 25.11.2020 по теперішній час Гладковицьким сільським головою Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, за що передбачена відповідальність на підставі ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказав, що на адресу Гладковицької сільської ради надійшло два запити від Управління СР в Житомирській області ДСР НПУ: від 09.08.2024, у якому запитувана інформація стосувалася сільського голови, депутатів та працівників сільської ради та від 23.08.2024, у якому запитувана інформація стосувалася сільського голови. На обидва запити запитувана інформація не була надана у зв`язку з їх безпідставністю та повідомлено, що отримати інформацію, зазначену в запитах, можливо лише за наявності відкритого кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення. Тому, вважає, що згода надати запитувану інформацію при наявності законних на те підстав свідчить про відсутність суперечності між його приватним інтересом, як сільського голови, та виконанням ним службових обов`язків. Також, вважає, що суд безпідставно врахував лист НАЗК від 23.09.2024 №93-06/70012-2024 про те, що він не звертався до Національного агентства з повідомленням про наявність конфлікту інтересів. На його думку, такого повідомлення не повинно було бути, оскільки конфлікт інтересів відсутній, що підтверджується листом НАЗК від 19.12.2024 №203-01/97118-24, проте цей лист суд першої інстанції залишив без уваги. Також, вважає, що суд порушив норму матеріального права, не врахував, що ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» була виключена та працівники національної поліції позбавлені права на внесення подань з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення. Крім того, вважає, що протоколи від 26.11.2024 складено з порушенням вимог ст.254 КУпАП, а строк накладення стягнення є пропущеним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Прокурор Степура М.В. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції, надала висновок в порядку ч.1 ст.250 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.245 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, які мають істотне значення для правильного, об`єктивного та справедливого розгляду справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили (ст.252 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані. Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення, та прийняте по справі рішення.

Як зазначено у диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.172-7 цього Кодексу.

Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП:

1. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В статті 1 наведеного Закону міститься визначення термінів, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, на переконання апеляційного суду, є обґрунтованим та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі та перевірених суддею доказах.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням 1 сесії Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області восьмого скликання «Про початок повноважень Гладковицького сільського голови Коростенського району Житомирської області» від 25.11.2020 №2-1/20 визнано повноваження Гладковицького сільського голови ОСОБА_1 .

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено його розповсюдження, зокрема, на сільських голів.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 , займаючи посаду сільського голови, є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Також судом встановлено, що 15.08.2024 на адресу Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від Управління СР в Житомирській області ДСР НП України спрямовано запит №32927-2024, щодо надання інформації стосовно Гладковицького сільського голови (надати належним чином завірені копії документів: рішення першої сесії Гладковицької сільської ради восьмого скликання про визнання повноважень новообраного сільського голови; ознайомлення із вимогами антикорупційного законодавства голови Гладковицької сільської ради восьмого скликання; умов оплати праці Гладковицького сільського голови дійсних станом на 2022, 2023, 2024 роки; розпоряджень про преміювання, відзнаку, заохочення Гладковицького сільського голови в період з 01.09.2022 по теперішній час) та повідомлено про підстави збору доказів (а.с.14-15). Однак відповіді на вказаний запит до УСР в Житомирській області ДСР НП України не надійшло.

23.08.2024 на адресу Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від Управління СР в Житомирській області ДСР НП України повторно надіслано запит №35791-2024, щодо надання інформації стосовно ОСОБА_2 сільського голови та повторно повідомлено про підстави збору доказів (а.с. 16-17).

Відповіддю від 30.08.2024 за №1411, яка надійшла на адресу Управління СР 23.09.2024, за підписом Гладковицького сільського голови ОСОБА_1 відмовлено ОСОБА_3 у наданні вищевказаної запитуваної інформації. Відповідь обґрунтована тим, що отримати інформацію із зазначених у запиті підстав відповідно до чинного законодавства можливо лише за наявності відкритого кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.18).

13.09.2024 на адресу Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області від УСР в Житомирській області ДСР НП України спрямовано запит №42525/105-2024 про надання інформації, чи звертався голова Гладковицької сільської ради ОСОБА_1 в установленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку з повідомленням про виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів в період часу з 10.08.2024 по 10.09.2024 та проінформовано про підстави збору доказів (а.с.19-20).

На вищевказане звернення, 09.10.2024 за №1649 Гладковицька сільська рада Коростенського району Житомирської області своїм листом за підписом Гладковицького сільського голови ОСОБА_1 , відмовила у наданні інформації (а.с.21).

З відповіді НАЗК від 23.09.2024 №93-06/70012-2024 на звернення УСР в Житомирській області ДСР НП України від 13.09.2024 №42528/105/2024 вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до Національного агентства із повідомленнями про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів (а.с.22-23, 24).

Також, судом встановлено, що 04.09.2024 та 09.09.2024 за №№39328-2024, 40738-2024 ОСОБА_1 направлено запрошення прибути до УСР в Житомирській області для надання письмових пояснень (а.с.25-26), проте останній не з`явився.

25.09.2024 до УСР в Житомирській області ДСР НП України від Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області надійшов лист від 10.09.2024 №1470 за підписом Гладковицького сільського голови ОСОБА_1 , в якому Управління повідомлено, що запрошення особи до поліцейського приміщення з метою опитування не означає, що особа зобов`язана прослідувати такому запрошенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію» надання особою інформації є добровільним (а.с.27).

Матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що під час підписання відповіді №1411 від 30.08.2024 на запит УСР в Житомирській області ДСР НП України у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, тобто, суперечність між його приватним інтересом, зумовлений наміром відмовити у наданні стосовно себе, як сільського голови, запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки щодо дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції» та повноваженнями сільського голови щодо обов`язку і можливості надати запитувану інформацію. Тобто, ОСОБА_1 , усвідомлюючи те, що підписання та надання відповіді на запит з відмовою у наданні інформації та копій документів стосується його особисто, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому ОСОБА_1 не повідомив НАЗК, як визначений законом орган, про наявний у нього реальний конфлікт інтересів з приводу підписання та направлення УСР в Житомирській області ДСР НП України листа від 30.08.2024 №1411, чим порушив вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді сільського голови, та, підписавши відповідь на запит УСР в Житомирській області ДСР НП України №1411 від 30.08.2024, якою відмовив у наданні інформації та копій документів, які стосуються його особисто, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, та не повідомив про такий конфлікт Національне агентство з питань запобігання корупції, не вжив заходів для його врегулювання, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, що поставлено йому у вину, безумовно доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення №№527, 528 від 26.11.2024; листами Управління СР в Житомирській області ДСР НПУ №32927-2024 від 15.08.2024, №35791-2024 від 23.08.2024, 40738-2024 від 09.09.2024; №№42525/105-2024, 42528/105-2024 від 13.09.2024, №39328-2024 від 04.09.2024; листами Гладковицької сільської ради №1411 від 30.08.2024, №1470 від 10.09.2024; листом НАЗК №93-06/70012-24 від 23.09.2024; копією листа Гладковицької сільської ради №1649 від 09.10.2024; рішенням першої сесії восьмого скликання Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області №2-1/20 від 25.11.2020.

Слід зазначити про те, що суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП виражається як у формі умислу та і у формі необережності.

Відповідно до встановлених фактичних обставин суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а доводи останнього про відсутність події і складу в його діях інкримінуємих правопорушень є такими, що не спростовують висновків суду.

Надіслані 15.08.2024 та 23.08.2024 на адресу Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області запити від Управління СР в Житомирській області ДСР НП України щодо надання інформації стосовно Гладковицького сільського голови були достатньо мотивованими, містили зазначення підстав про збір інформації.

Пунктом 3 ч.1 ст.23 Закону України від 02.07.15 №580-VІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський для виконання завдань, покладених на поліцію, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Пунктом 6 «Положення про Національну поліцію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.15 №877, передбачено, що Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Статтею 5 Закону України «Про захист персональних даних» прямо визначено, що не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Також не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна. Отже, запитувана поліцією інформація у запитах від 15.08.2024 та 23.08.2024 не містила обмеженого доступу, тому згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації», сільська рада зобов`язана була надати відкриту інформацію, навіть якщо відсутнє кримінальне чи адміністративне провадження.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що працівники Національної поліції не мали права витребовувати відповідну інформацію, а його згода надати таку, при наявності законних на те підстав, свідчить про відсутність суперечності між його приватним інтересом, як сільського голови, та виконанням ним службових обов`язків, є безпідставними та не спростовують висновків місцевого суду щодо наявності в його діях складу інкримінуємих йому правопорушень.

Помилкове переконання ОСОБА_1 щодо відсутності у органів поліції повноважень витребовувати запитувану інформацію, не звільняло його від обов`язку повідомити про конфлікт інтересів та вжити заходів до його врегулювання. Відмова у наданні цієї інформації фактично сприяла захисту його особистих інтересів, що свідчить про наявність реального конфлікту інтересів. Посилання в суді апеляційної інстанції на те, що лише він мав право підписати відповідь додатково підтверджує цей конфлікт. Підписавши відповідь, яка безпосередньо зачіпала його особистий інтерес, ОСОБА_1 діяв в умовах конфлікту інтересів.

Слід також врахувати, що ОСОБА_1 у даному випадку міг і повинен був скористатись можливістю, наданою йому ч.5 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, у разі існування сумнівів щодо наявності в нього конфлікту інтересів звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. Однак, ОСОБА_1 правом, визначеним законом, не скористався, що свідчить про недотримання ним вимог законодавства щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Лист НАЗК від 19.12.2024 №203-01/97118-24 (а.с.85-86), на який посилається, апелянт не є доказом відсутності конфлікту інтересів. ОСОБА_1 неправильно тлумачить зміст цього документа, оскільки такий не спростовує факту існування конфлікту інтересів, а лише містить загальні роз`яснення щодо необхідності повідомлення про конфлікт інтересів. Відмова у наданні запитуваної органом поліції інформації відносно себе не виключає, а, навпаки, підтверджує наявність приватного інтересу, який підпадає під ознаки реального конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Також не є такими, що виключають відповідальність особи за вчинення правопорушення, доводи апеляційної скарги про порушення строків складання протоколу, визначених ст.254 КУпАП. За змістом положень цієї статті, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи винуватості у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій та отримання доказів. Крім того, зазначення у протоколі дати його складення як дати виявлення правопорушення (26.11.2024), з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи та дату вчинення правопорушення (30.08.2024), не впливає на строки, визначені ч.3 ст.38 КУпАП та не виключає належність цього доказу.

Суд надав обґрунтовану оцінку доводам ОСОБА_1 щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків накладення стягнення, визначених ст.38 КУпАП, і дійшов правильного висновку, що такий строк не пропущений.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та пояснення останнього в суді апеляційної інстанції правильність висновків суду щодо наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич