Справа №: 462/8002/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працює вчителем фізкультури СЗШ № 60 м. Львова,

з участю ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2025 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 147881 від 11.10.2024, ОСОБА_1 10.09.2024 о 01.12 год. у м. Львові на перехресті вулиць Наукова-Кульпарківська, керуючи транспортним засобом марки Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, чим порушив п. 2.4, Д ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, заперечив обставини неведені у протоколі, просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що він бачив чи чув адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, однак не виконував її. Зокрема з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відео файлів, не містять доказів здійснення поліцейськими вимоги про зупинку у м. Львові на перехресті вулиць Наукова-Кульпарківська, шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів. Натомність зазначає, що з відеозаписів видно, що працівники поліції спільно з працівниками ТЦК слідували за ним на службовому автомобілі, починаючи з перехрестя вулиць Любінська Івана Виговського в напрямку місця його проживання, а саме: м. Львів, вул. Каховська, 29, з метою мобілізації, де й було увімкнуто проблискові маячки з вимогою про зупинку, де й він і зупинив.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Цей припис щонайменше передбачає, що водій бачить та/або чує адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку і має можливість зупинитися з дотриманням пунктів розділу 15 Правил дорожнього руху.

Адміністративним правопорушенням, що його передбачено статтею 122-2 КУпАП, є невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Для того, щоб визнати його установленим, необхідно встановити, що водій бачить та/або чує адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку і, маючи можливість зупинитися з дотриманням пунктів розділу 15 Правил дорожнього руху, продовжує рух.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 бачив чи чув адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, однак не виконував її. Зокрема з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відео файлів, не вбачається, що він таку вимогу не виконав.

Крім того, суддя звертає увагу, що долучені до матеріалів справи відеозаписи починаються з 01.14.28 год. 10.09.2024, і з них видно, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 зупинився.

Разом із тим, відсутні відеозаписи про те, що ОСОБА_1 10.09.2024 о 01.12 год., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів у м. Львові на перехресті вулиць Наукова-Кульпарківська.

Також, суддя звертає увагу, що протокол складений із порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП, де чітко зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, у даній справі особу встановлено 10.09.2024 у нічний час, а протокол складено лише 11.10.2024.

Даний протокол складений із порушенням вимог Закону, а тому не є доказом у розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

У Постанові від 08 липня 2020 року у справі№463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що складений органами Національної поліції протокол про адміністративне правопорушення, а також зібрані та надані докази не забезпечують такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що допустимими та достатніми доказами не доведено вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 за ст. 122-2 Кодексу України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.