Справа № 442/1404/25
Провадження №3/442/526/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 березня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр..України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ст. 173-2 ч.1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ВАД № 026993 від 15.02.2025 про адміністративне правопорушення складеного поліцейським Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області: ОСОБА_1 15.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 близько 13-30 год., умисно вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру, відносно пленмінника гр. ОСОБА_2 , а саме: самостійно обрізав електропостачання до будинку та ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода здоров`ю потерпілого.

Згідно протоколу ВАВ № 023713 від 15.02.2025 про адміністративне правопорушення складеного поліцейським Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області: 15.02.2025 о 13-30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно сестри гр. ОСОБА_3 , а саме: самовільно обрізав електропостачання до будинку та ображав її нецензурними словами і погрожував фізичною розправою внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 заявив клопотання про об`єднання справ № 442/1404/25 та № 442/1405/25 в одне провадження та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у письмовому запереченні на протоколи про адміністративні правопорушення.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи приходжу до наступного.

Оскільки дані адміністративні протоколи стосуються однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються в суді, та передбачають відповідальність за вчинення одного і того ж правопорушення, то такі слід об`єднати в одне провадження. (ст.. 36 КпАП України)

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, ЄСПЛ під час розгляду справ «Т.М. і С.М. проти Молдови»13, «Левчук проти України»14, «Талпіс проти Італії» 15, «OPUZ проти Туреччини» 16 неодноразово констатував, що домашнє насильство є жорстоким поводженням та проявом нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження.

З фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї сестри - ОСОБА_3 та племінника ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру.

Домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків. Так, людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права і свободи. Тоді, як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій - це конфлікт. Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання та свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Викладені в протоколах обставини ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які тривалий час перебувають у неприязних відносинах ОСОБА_1 .

Між ними існує конфлікт на побутовому грунті - з приводу житлового будинку, саме такий конфлікт і мав місце 15.02.2025 та не являв собою ознак домашнього насильства. Як зазначалось вище, конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони, що якраз і відбувається у відносинах між ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ), оскільки вони були опонентами у багатьох судових процесах. У письмових поясненнях ОСОБА_1 також вказаував, що ні сестру, ні племінника нецензурними словами не ображав. Доказів протилежного до адміністративних матеріалів не додано.

Разом з тим, до компетенції суду не входить урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.

В фабулі протоколів вказано, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство ще й економічного характеру. ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 11.05.2016. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 позов ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування вказаним житловим будинком шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з даного будинку. Постановою Львівського апеляційного суду від 12.12.2023 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 01.05.2024 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12.12.2023 скасовано в частині позовних вимог до ОСОБА_2 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення відмовити. В іншій частині рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12.12.2023 залишити без змін.

Із сторони ОСОБА_1 жодного домашнього насильства економічного характеру вчинено не було. Власником будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 має лише право проживання в ньому оскільки є особою з інвалідністю II групи з народження, разом з ним продовжує проживати ОСОБА_3 . ОСОБА_1 стверджує, що даний будинок потребує ремонту. Оскільки електрична проводка є старою, іскриться, кабель потребує заміни та є загроза замикання, що в подальшому може спричинити пожежу будинку, ОСОБА_1 як власник вказаного майна, вирішив провести заміну електричної проводки.

Більше того, вище вказаний конфлікт з приводу подачі електрики до житлового будинку не є адміністративним правопорушенням, а має ознаки цивільних правовідносин.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.. 173-2 КУпАП полягає в активних діях, суть і зміст яких перелічені в диспозиції коментованої статті, а саме: правопорушення виявляється в застосуванні фізичного насильства, яке, однак не заподіяло фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ або переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має право відповідно до закону.

Суб`єктивною стороною вчинення насильства в родині характеризується прямим умислом, про що чітко зазначено у диспозиції коментованої статті

Вирішуючи питання про наявність такого складу адміністративного правопорушення, як вчинення насильства в сім`ї, необхідно враховувати те, що воно характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

Обов`язковою ознакою цього складу адміністративного правопорушення є наслідки у вигляді обґрунтованої ймовірності завдання (могла бути) чи фактичного завдання (була завдана) шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Будь яких інших належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення по відношенню до сестри та племінника, яке полягало у вчиненні домашнього насильства, що завдало шкоди їх економічному або психічному здоров`ю, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Доказів завдання шкоди потерпілим матеріали справи не містять.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Окрім цього, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості передбаченого статтею 62 Конституції України: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки ним не заподіяно шкоди економічному та психічному здоров`ю потерпілих, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 276, 283, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, номер провадження № 3/442/526/25 та 3/442/527/25 відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження із присвоєнням єдиного номеру провадження № 3/442/526/25, справа № 442/1404/25.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Крамар