Справа № 734/438/25 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/252/25
Категорія - ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, штаб сержант, інструктор з водіння 2 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , проживаючий у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу 17 000 грн.

Як установив суд, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 червня 2021 року № 125 військовослужбовець військової служби за контрактом штаб-сержант ОСОБА_1 призначений на посаду інструктора з водіння 2 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу та приступив до виконання службових обов`язків. Під час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на штаб-сержанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил, України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до абзацу 2 ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Правові норми ст.ст. 1 - 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Згідно зі ст.ст. 29, 30 і 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. За своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

У відповідності до функціональних обов`язків інструктор з водіння є прямим начальником всього особового складу курсу та у мирний і воєнний час відповідає за чітке та своєчасне виконання поставлених йому завдань, якісне навчання, виховання, військову дисципліну під час підготовки курсантів (солдатів), правильну експлуатацію, збереження закріплених озброєння і техніки, їх комплектність та утримання у належному стані та окрім іншого зобов`язаний: підтримувати озброєння, техніку та їх обладнання в технічно справному стані та постійній готовності до бойового застосування та досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою закріпленою за ним, забезпечувати їх правильне зберігання, поточний ремонт та експлуатацію, щоденно оглядати їх та постійно утримувати в порядку, стежити за справністю та наявністю вузлів та агрегатів на закріплених зразках ОВТ, своєчасно доповідати командиру взводу про випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

Згідно зі ст.ст. 124-1 - 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України інструктор навчального взводу ОСОБА_1 є прямим начальником військовослужбовців сержантського (старшинського) складу навчального взводу та особового складу, який проходить навчання, в мирний і воєнний час відповідає за якість проведення занять та ефективність навчання особового складу інструкторами навчального взводу, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку, правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді та окрім іншого зобов`язаний:негайно доповідати командирові навчального взводу та сержантові-інструкторові навчальної роти про надзвичайні події в навчальному взводі, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; стежити за правильним зберіганням і експлуатацією озброєння, техніки та іншого майна навчального взводу, їх наявністю та утриманням у належному стані, за правильним, припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, не менше ніж раз на тиждень особисто проводити їх огляд та перевірку наявності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них, вживати заходів з удосконалення та розширення навчально-матеріальної бази підрозділу; перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, навчально-тренувальних, імітаційних та бойових засобів, іншого майна після закінчення занять, організовувати технічне обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, поповнення витратних матеріалів; вести облік особового складу, озброєння, техніки, навчально-матеріальної бази та майна навчального взводу.

Штаб-сержант ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу який проходить навчання за посадою, а для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини - за військовим званням, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, є матеріально відповідальною особою, а тому відповідно до примітки ст. 172-13 і ст. 425 КК України є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України , та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час не оголошене.

Відповідно до ст.ст. 1 і 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Підпунктом 5.18.1.5 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року № 300, посадові особи роти з питань ведення ротного господарства зобов`язані здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів, проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки.

Згідно з п. п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року № 1225, військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.

У порушення наведених вимог законодавства штаб-сержант ОСОБА_1 , будучи матеріально відповідальною особою, знаючи та розуміючи зміст покладених на нього функціональних обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.

Відповідно до акту технічного стану № 120 від 10 квітня 2024 року інструктор з водіння штаб-сержант ОСОБА_1 відповідає за технічний стан танку Т-80Б з/н НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з технічного забезпечення) № 2 від 15 січня 2024 року про закріплення озброєння та військової техніки за особовим складом військової частини НОМЕР_1 на 2024 рік та додатку до наказу № 1 ОСОБА_1 матеріально-відповідальною особою за вище зазначений танк. В ході перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 складений акт перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 вх. № НОМЕР_3 від 26 жовтня 2024 року, відповідно до якого комісія виявила нестачу комплектуючих до танку Т-80Б з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_4 , за який матеріально-відповідальною особою визначено ОСОБА_1 , а саме: танковий балістичний обчислювач 1шт; блок 1Г- 43 1 шт. Загальна вартість втраченого майна танку, який закріплені за штаб-сержантом ОСОБА_1 , становить 32168 грн. 96 коп.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період інструктор з водіння 2 взводу забезпечення навчального процесу 3 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою та матеріально-відповідальною особою у порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16, 26, 29-31, 124-1- 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 5.18.1.5 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року № 300, п. п. 13 і 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року № 1225, функціональних обов`язків за посадою, достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, недбало ставлячись до служби, в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, порушив порядок зберігання військової техніки, яка знаходилась на його відповідальному зберіганні відповідно до акту технічного стану №120 від 10 квітня 2024 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з технічного забезпечення) № 2 від 15 січня 2024 року, у період часу з 10 квітня 2024 року до 30 листопада 2024 року зберігання ввіреної йому у відповідальне зберігання військової техніки, а саме - танку Т-80Б з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_4 належним чином не організував, умови зберігання, які б виключили можливість втрати військового майна військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , не забезпечив, щоденно їх не оглядав, не стежив за справністю та наявністю вузлів та агрегатів на закріплених зразках ОВТ, своєчасно не доповів командиру взводу про випадки втрати комплектуючих військової техніки, внаслідок чого, допустив нестачу ввіреного йому у відповідальне зберігання зазначеної, вище військової техніки, а саме комплектуючих - танковий балістичний обчислювач (1 шт.) та блок 1Г- 43 (1 шт.), на загальну суму 32 168 грн. 96 коп., що було встановлено у ході проведення службового розслідування з 02 листопада 2024 року до 30 листопада 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Мотивує тим, що адміністративне правопорушення було виявлено 26.10.2024 момент проведення перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 та складання акту вх. № 19001 від 26.10.2024, відповідно до якого комісія виявила нестачу комплектуючих до танку Т 80 Б з/н НОМЕР_5 за який він відповідав.

Вважає, що на момент розгляду справи судом, станом на 12.02.2025, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, минуло понад 3 місяці, і суд зобов`язаний був закрити провадження у справі.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув, надіслав заяву про судовий розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не звернув уваги на сплив строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, на що цілком слушно посилається ОСОБА_1 .

Пункт 7 статті 247 КУпАП визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Виключення у ч. ч. 3 - 6 ст. 38 КУпАП не містить ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, отже у разі вчинення цього адміністративного правопорушення, яке є триваючим, у цьому разі, стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, тобто до 26 січня 2025 року.

Слід відзначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч. 2 ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення, що б не відповідало точному змісту законодавства про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення було виявлено 26.10.2024 момент проведення перевірки бронетанкового озброєння та військової техніки батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 та складання акту вх. № 19001 від 26.10.2024, відповідно до якого комісія виявила нестачу комплектуючих до танку Т 80 Б з/н НОМЕР_2 с/н НОМЕР_4 за який відповідав ОСОБА_1 . Відповідно, саме з цієї дати, починається відлік трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, а саме закінчення строку припадає на 26 січня 2025 року.

Разом з тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП було винесено 12 лютого 2025 року, відповідно встановлений положеннями ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення пропущений.

Положення ст. 247 КУпАП носять імперативний характер. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172 - 15 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець