САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/403/25
Провадження №3/726/100/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

03 лютого 2025 року о 22:29 в м. Чернівці вул. Карбулицького, 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Smart Fortwo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.29.1 а ПДР України і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, інформація щодо розгляду справи розміщувалася на сайті суду.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, при розгляді вказаної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи надану можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явитися до суду та реалізувати своє право на судовий захист, за відсутності доказів поважних причин неявки у судове засідання, оскільки таких суду не надано, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу такого висновку.

Так, згідно із ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 2.1 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 237862 від 03.02.2025, який складений відповідно до вимог КУпАП, та містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення, працівники поліції долучають довідку УПП в Чернівецькій області, згідно із відомостями якої за даними бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 03.02.2025 громадянин ОСОБА_1 , 1994 року народження протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 126 КУпАП та долучено копію самої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3575786 від 30.11.2024, згідно із даними якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за фактом керування транспортним засобом 30.11.2024 не маючи посвідчення водія відповідної категорії (а.с.7-8), відповідно до даних довідки УПП в Чернівецькій області за даними бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 03.02.2025 громадянин ОСОБА_1 , 1994 року народження не отримував посвідчення водія (а.с.9).

Крім того до матеріалів справи долучено відео із реєстратора у патрульному авто та боді камер (нагрудних реєстраторів поліцейських) № 476076 та № 476061, з перегляду яких вбачається, як 03.02.2025 працівники поліції переслідують транспортний засіб, який намагається втекти та в подальшому зупиняють авто та виявляють водія ОСОБА_1 . Останній не заперечує свого керування, а також вказує про відсутність у нього посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с. 12).

Враховуючи вищезазначені докази та встановлені судом обставини, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження.

Вказаних висновків доходжу дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на мінімально визначений санкцією строк - 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, яким керував водій належить іншій особі ОСОБА_2 , згідно із долучених до протоколу даних.

Щодо можливості застосування позбавлення права керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 , виходжу із правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові ККС Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23), згідно із якою суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Підстав для звільнення від сплати судового збору не встановлено.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 126, 245, 251, 280, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяС. А. Асташев