ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/79/25 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.6 ст.470 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соснової А.Є.

за участю представника митного органу Тупікової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.470 МК України, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2018 року України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування «SKODA FABIA», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща) з метою транзиту. Згідно з вимогами статті 95 Митного кодексу України термін вивезення вищевказаного транспортного засобу до 14.10.2018 року включно. Станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль за межі митної території України не вивезений, не повідомлено митному органу будь-яку додаткову інформацію стосовно обставин непереборної сили й не поміщено зазначений транспортний засіб у інший митний режим відповідно до вимог Митого кодексу України. Таким чином ОСОБА_1 у порушення вимог ч.1 ст.93, ст.95 МК України не доставив вказаний автомобіль до митного органу призначення, чим перевищив строк транзитного перевезення (доставки) транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.470 МК України.

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 27.08.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн 40 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 за її змістом просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в день винесення постанови в судовому засіданні він не був присутнім та дізнався про судове рішення лише у 2024 році, коли надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, після чого він звернувся до адвоката для надання юридичної допомоги та була підготовлена та надіслана апеляційна скарга.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що на момент ввезення транспортного засобу диспозиція ст.470 МК України не передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів особистого користування, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення. На момент ввезення транспортного засобу ст.470 МК України складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст.470 МК України у діючій редакції. Як на момент ввезення, так після спливу 10 діб після ввезення транспортного засобу, так і після спливу 30 діб після ввезення транспортного засобу ще не діяли положення ч.6 ст.470 МК України і не було передбачено законом, як окремий склад митного правопорушення.

Мотиви суду

ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши пояснення представника митниці, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції та матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 направлялась копія постанови судді то апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи клопотання про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовуються матеріалами справи, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 489 МК України, ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Як убачається з протоколу про порушення митних правил, 04.10.2018 року ОСОБА_1 був ввіз на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування «SKODA FABIA», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща) з метою транзиту.

Положеннями ст. 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тобто останні поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності, за виключанням коли нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В даному випадку, вчинення ОСОБА_1 правопорушення в сфері митного контролю, як це вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил, мало місце у жовтні 2018 року.

Тобто, як на час ввезення транспортного засобу, так і на час прострочення ним десятиденного терміну транзиту, диспозиція діючої на той час редакції ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.

Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч. 6 ст. 470 МК України у діючій редакції, про що слушно зазначається в апеляційній скарзі.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року були внесені зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про електронні довірчі послуги" від 16 травня 2019 року, редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Диспозицією ч.6 ст.470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів, тобто має місце посилення відповідальності, а відтак вказаний закон не має зворотної дії в часі як то визначає ст. 58 Конституції України.

Згідно з положенням ст.3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ч.6 ст.470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України в межах даного провадження.

Доводи представника митного органу про те, що на момент виявлення адміністративного правопорушення вже були внесені зміни до Митного Кодексу України та вже була передбачена відповідальність за ч.6 ст.470 МК України апеляційний суд відхиляє, оскільки у даному застосовується норма, яка діяла саме на час вчинення адміністративного правопорушення, а час виявлення такого правопорушення впливає лише на строки накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є слушними та підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК, за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та п.1 ч.1 ст.531 МК України закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик