Справа №576/2348/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/382/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік за те, що 03 серпня 2024 року близько 17 год. 47 хв. в м. Глухів по пров. Проїзному керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ухилився.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Крім того, апелянт просить скасувати постанови ВП№1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ЕНА№ 2748312 та ЕНА№ 2748277 від 03 серпня 2024 року, яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення, суддею не було надано оцінки незаконним, на його думку, діям працівників поліції, які складали відносно нього адміністративні матеріали.

Так, як вказує апелянт, 03 серпня 2024 року він їхав на автомобілі по садівничому кооперативу і був зупинений особами, одна з яких представилась працівником поліції ОСОБА_2 , який був без головного убору та нагрудного знаку-жетону, спілкувався російською мовою, а згодом, ламаною українською мовою, відмовлявся пред`явити належним чином своє службове посвідчення, вказував на можливу причетність його та його пасажира спочатку у крадіжках городини на території дачного кооперативу, а потім звинуватив його у ДТП згідно повідомлення, яке надійшло від чоловіка потерпілого, а кого саме, не вказав. При цьому, його автомобіль жодних пошкоджень не мав, і усі ці обставини викликали у нього сумніви, що це був справжній поліцейський, а не диверсант, враховуючи незначну відстань м. Глухова від кордону з країною-агресором.

Крім того, апелянт зауважує і на тому, що у постанові судді зазначено, що протокол було складено за адресою м. Глухів, провулок Проїзний, а у протоколі вказано провулок Проїздний, при тому, що юридична адреса кооперативу, де його було зупинено м. Глухів вул. Карла Маркса (Інститутська), 14/2. Також, у протоколі зазначено нечіткий пункт ПДР, який він порушив, з певним закресленням, при цьому, поліцейський запропонував підписати йому незаповнений бланк протоколу, який при ньому не складався, з огляду на час, коли він поїхав о 17 год. 59 хв. та час складання протоколу 18 год. 05 хв.

Також, апелянт посилається і на те, що у вказаному протоколі відсутні дані щодо засобу, яким здійснювалась відеофіксація, що працівниками поліції, у порушення вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не були залучені свідки, на що суддя суду першої інстанції уваги не звернув, як і не звернув уваги на те, що від подальшого керування транспортним засобом він відсторонений не був.

Крім того, як вказує апелянт, суддя відмовився скасовувати постанови працівника поліції, складені відносно нього за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та безпідставно стягнув з нього судовий збір, при тому, що він повідомляв про те, що є інвалідом війни, був тяжко поранений у боях, і згідно закону має бути звільнений від сплати судового збору. Також, суддя не врахував письмові пояснення його товариша ОСОБА_3 , який у той день був пасажиром в його автомобілі і з приводу подій, які стали підставою для складання протоколу, зазначав, що працівники поліції виглядали дуже підозріло, що за ним ( ОСОБА_1 ) він не підозрював вживання спиртних напоїв та не спостерігав ознак сп`яніння, знаючи про його інвалідність, прийняття ліків та враховуючи слабке здоров`я, внаслідок участі у бойових діях.

На думку апелянта, неврахування суддею вищезазначених обставин призвело до прийняття рішення, яке вважати законним та обґрунтованим підстави відсутні.

Також, ОСОБА_1 зауважує і на тому, що йому була вручена копія оскаржуваної постанови, яка містила лише мокру печатку суду без особистого підпису судді.

Доповівши зміст оскаржуваного рішення судді суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даного провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, та пояснював, що 03 серпня 2024 року був зупинений особами, які представились працівниками поліції, які спілкувались з ним російською мовою, один з них був без головного убору та запропонував йому пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати у лікарню. Оскільки працівники поліції виглядали підозріло, то він відмовився проходити огляд, крім того, процедура проводилась без свідків, зупинили його насправді на іншій вулиці, пункт правил викладений у протоколі викладений нечітко.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №781521 від 03 серпня 2024 року, який, як було вірно зазначено суддею, складений з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, виготовлений на спеціальному бланку, має підпис посадової особи, яка його склала та відмітку про те, що останній відмовився від його підписання та надання пояснень, в ньому чітко зазначено про порушення пункт 2.5 ПДР, адреса місця зупинки та складення протоколу, а саме, провулок Проїзний у м. Глухові, що відповідає адресі садового масиву, де був зупинений ОСОБА_1 та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується зупинка транспортного засобу ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, як було встановлено, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі.

Від проходження такого огляду ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що саме вказаним доказом підтверджується те, що на усі сумніви ОСОБА_1 стосовно того, що з ним спілкується саме працівник поліції, поліцейський СРПП ВП№1 (м. Глухів) Шосткинського РУП старший сержант поліції Амелін С.О. надав останньому для огляду як своє посвідчення, так і жетон, а тому в цій частині доводи апелянта є надуманими та безпідставними.

Також, апеляційний суд зауважує і на тому, що з врахуванням того, що поліцейські застосовали технічні засоби відеозапису, який було долучено до протоколу, присутність двох свідків була не обов`язковою, а тому, вважати, що у їх діях наявні порушення вимог ст. 266 КУпАП чи «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», підстави відсутні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що у даному випадку для визнання винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ключовим є не ті обставини, де він здійснював рух, чи на якій вулиці був зупинений, а те, що згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху він, як водій, був зобов`язаний, а не мав право, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, однак, відмовився від цього, що свідчить про наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, що вірно було встановлено суддею суду першої інстанції.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції в цій частині законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування та обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю за відсутністю складу даного правопорушення, про що просить апелянт, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, оскаржувану постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу, в цій частині, без задоволення.

Що стосується вимог апелянта щодо скасування постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, то вони не підлягають до задоволення, оскільки, як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні, окремо до суду він їх не оскаржував, а межами даного провадження охоплюються лише обставини притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу посилання апелянта на безпідставність стягнення з нього суддею суду першої інстанції судового збору на користь держави, з огляду на наступне.

Так, за приписами п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Цим же Законом передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме, посвідченням ветерана № НОМЕР_2 , яке оновлено 12 грудня 2024 року, підтверджується те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни, і як пояснив останній у судовому засіданні, йому встановлена ІІІ група інвалідності, а тому, з врахуванням зазначеного, він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а отже, підлягає звільненню від сплати судового збору.

З врахуванням зазначеного, за результатом апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. змінити, та звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», задовольнивши, таким чином, частково, його апеляційні вимоги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп. змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.