Провадження № 3/521/966/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, який місце роботи не повідомив, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих до суду матеріалів справи 01.12.2024р. 12.28 год., ОСОБА_1 в м. Одесі по вул.Івана та Юрія Лип,3Б, керував т/з - електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння згідно показань приладу « Alcotest Drager ARLM-0431», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно показань приладу «Alcotest Drager ARLM-0431» позитивна проба 1.10 ‰.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши наданий відеозапис, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

На сьогодні в Україні Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX відносить самокати та моноколеса до транспортних засобів.

В цьому законі врахували рекомендації, напрацьовані велоспільнотою. Зокрема ті пристрої, які їдуть з більшою швидкістю ніж 50 км/год не підпадають в ці категорії, ймовірно, вони розглядатимуться, як мотоцикли.

Нормативно-правовий акт розділяє легкі електричні транспортні засоби на дві категорії:

?легкий персональний електричний транспортний засіб: має від одного колеса, електродвигун потужністю до 1000 Вт і розвиває максимальну швидкість до 25 км/год. До цієї категорії підпадають всі прокатні самокати.

?низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб: має від двох коліс та може їхати зі швидкістю 10-50 км/год. При цьому, пристрої, які їдуть зі швидкістю понад 50 км/год не підпадають в ці категорії й розглядатимуться як мотоцикли.

Аналогічні висновки містяться у постанові Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року (справа №761/31629/20) та постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа № 127/5920/22)

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що 01.12.2024р. о 12.28 год., ОСОБА_1 в м. Одесі по вул.Івана та Юрія Лип,3Б, керував т/з електросамокатом та порушив Правила дорожнього руху, оскільки на ньому не було захисного шолому, що і стало підставою для його зупинки. Патрульні поліцейські запитали ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів, що вживав алкоголь. Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Alcotest Drager» або проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці, пройшовши огляд у останнього було виявлено 1.10% алкоголю, з чим він погодився, поставивши свій підпис у направленні на огляд.

Суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений у відповідності до положень ст. 266 КУпАП.

Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до висновку, що зібрані інспектором патрульної поліції і досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху про заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП..

В матеріалах справи наявна довідка Управління патрульної поліції в Одеській області про те, що станом на 01.12.2024р.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував, однак це не свідчить про те, що невдовзі він може його отримати.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , фактичне визнання ним своєї вини, що зафіксовано на відеозаписі, ступінь його вини, а також те, що санкція ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 130, 221, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Термін пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя І.А. Мазун