ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/ 46 /25 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Андреєва В.В.,

за участю:

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 громадянки України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27 липня 2024 року о 09 годині 50 хвилин на автодорозі Херсон - Музиківка, 3 км., керував транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку на місці зі згоди водія, із застосуванням приладу Алкофор 507, №00023, результат 0,33 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції з грубими порушеннями Інструкції та вимог КУпАП, а саме, під час проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейськими не було залучено свідків. Також, працівниками поліції порушено безперервність ведення відеозапису під час складання адміністративного протоколу. Окрім того, зазначив, що показники вмісту алкоголю в крові не є достатніми для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності з урахуванням статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, оскільки вказана норма Конвенції визначає, що вміст алкоголю в крові внаслідок чого настає алкогольне сп`яніння має перевищувати 0,5 проміле, що також не було враховане судом при прийнятті постанови судом. Також відзначив, що самостійно пройшов огляд, на підтвердження чого надав довідку №1924 від 27.07.2024, видану КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, про результат медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. За результатами огляду ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, вказуючи на недоведеність, на його думку, факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та не врахування судом при прийнятті оскаржуваної постанови того факту, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції та положень КУпАП, адже не доставлення водія, який не був згідний із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, є порушенням встановленої частини 3 статті 266 КУпАП процедури огляду водія на стан сп`яніння та, згідно частини 5 статті 266 КУпАП має наслідком її недійсність.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Положеннями частини 2 статті 251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті130 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.

Приймаючи рішення про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд, як на докази винуватості ОСОБА_1 , послався на протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього роздруківку показників приладу Драгер, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також досліджений у судовому засіданні відеозаписом.

З метою повноти і всебічності розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в результаті чого було встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №109670 вбачається, що 27 липня 2024 року о 09 годині 50 хвилин на автодорозі Херсон - Музиківка, 3 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку на місці зі згоди водія, із застосуванням приладу Тест Драгер Алкофор 507, тест №00023, результат 0,33 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Письмових пояснень під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не давав, підписувати постанову відмовився, постанову отримав.

З роздруківки протоколу тестування на алкоголь спеціального технічного засобу Алкофор 507, (останнє калібрування 09 травня 2024 року) від 27 липня 2024 року о 09:58:30 годині тест №00023, вбачається, що результат тестування ОСОБА_1 становить 0.33% проміле, що перевищує показник допустимого рівня алкоголю.

Згідно акту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) за допомогою Алкофор 507 серійний №IUM3B0026. Результат огляду позитивний, 0.33% проміле. Від підпису про згоду з результатами огляду ОСОБА_1 відмовився.

З досліджених судом відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням алкотестеру Алкофор 507 серійний №IUM3B0026.

Відеозаписом фіксування правопорушення зафіксовано лише момент продуття ОСОБА_1 алкотестору Алкофор 507 серійний №IUM3B0026, оголошення результату тесту, висловлення ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду та складення протоколу правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За частиною 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. Так, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини 3 статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013року, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною 2 статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту та порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень статті 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог статті 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи відеозаписом фіксування правопорушення, який містить один відеофайл, загальною тривалістю 17 хвилин, зафіксовано лише момент продуття ОСОБА_1 алкотестору та оголошення йому результату тесту, а також зафіксована незгода ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень даних ОСОБА_1 під час розгляду справи вбачається, що з результатами огляду на стан сп`яніння він не погодився, проте проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейськими йому не пропонувалося. Після складання протоколу він відразу поїхав до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду 27 липня 2024 року о 11.40 години йому надано висновок про те, що ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Приймаючи в якості належного та допустимого доказу у справі відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відеозапис фіксування правопорушення має бути повним та безперервним.

Відповідно до вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вищезазначених вимог, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пункт 4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з пунктів 5, 6, 8 розділу 2 даної Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому поліцейський на місці зупинки транспортного засобу проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У підпункті 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не повним та не безперервним, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

На диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення міститься один відеофайл загальною тривалістю сімнадцять хвилин, на якому не відображено, зокрема, момент зупинення транспортного засобу, інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, обставин чи пропонувалось особі пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі тощо.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення надано відеозапис фіксування правопорушення, яким зафіксовано лише момент продуття ОСОБА_1 алкотестору, оголошення йому результату тесту та висловлення незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що доданий до протоколу відеозапис не можна визнати належним та допустимим доказом по справі, щодо виконання поліцейськими вимог частини 3 статті 266 КУпАП щодо проведення огляду в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №109670 складений 27 липня 2024 року також не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, оскільки інші докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є неналежними та викликають сумніви.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи апеляційний суд витребував з КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1924.

З відповіді КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 21 лютого 2025 року № 190 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був оглянутий лікарем-психіатром КНП "Херсонський обласний закладу з надання психіатричної допомоги" ХОР 27.07.2024 року о І1 годині 40 хвилин з метою встановлення факту наявності або відсутності сп`яніння. Огляд був проведений на підставі письмової заяви ОСОБА_1 та за наявності його усвідомленої згоди на проведення психіатричного огляду. ОСОБА_1 не був направлений на огляд поліцейськими, як водій транспортного засобу тому він не підпав під дію спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України віл 09.11.2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції». Таким чином, огляд проводився у порядку самозвернення; порядок такого огляду та форми документів, які при цьому заповнюються, не регламентовані окремими нормативними актами. Саме тому Aкт огляду з метою виявлення стану наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. шо знижують увагу або швидкість реакції та Висновок щодо результатів медичного огляду з мето виявлення стану наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма яких затверджена згаданим вище наказом, не складалися. Результати ОСОБА_1 зафіксовані у амбулаторній картці ОСОБА_1 та за результатами огляду видана довідка N 1924. За результатами медичного огляду 27 липня 2024 року о 11.40 години надано висновок про те, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено. Заключний діагноз - тверезий.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом, як такий, що проведений з порушенням вимог частини 5 статті 266 КУпАП без участі поліцейського, оскільки вказаний висновок, відповідно до вимог частин 3, 4 статті 266 КУпАП, виданий КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, який має право на проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, на підставі медичного огляду здійсненого протягом двох годин з моменту проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Проведення медичного огляду у даному випадку у відсутність поліцейського не може, в даному випадку, свідчити про порушення вимог статті 266 КУпАП, оскільки медичний огляд проводився не на підставі направлення водія поліцейським для огляду на стан алкогольного сп`яніння, а за власним бажанням ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду належним та допустимим доказом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такими чином, приходжу до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 27 липня 2024 року о 10.10 годині керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вказане обвинувачення спростовано Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданим КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР 27 липня 2024 року о 11.40 години, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Викладені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга, підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду Л.А. Приходько