Справа № 199/2637/25
ПОСТАНОВА

іменем України

18.03.2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.02.2025 року о 09:00 год. в м.Добропілля, вул. Шевченка, 10а, біля кіоску «Надія» здійснювала продаж з рук ОСОБА_2 алкогольних напоїв, а саме: коньяку Азнаурі, 0,5 л, вміст спирту 40 % за ціною 300 грн. та згідно протоколу огляду та вилучення, чим порушила п.7 ч.2 ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», повторно протягом року згідно з постановою суду № 227/734/24.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, викликалася до суду судовою повісткою шляхом направлення поштового та смс-повідомлення, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, клопотань про його відкладення не надавала, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у її відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст.156 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

При цьому, ч.3 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, які регулюються, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року.

В судовому засіданні досліджені наявні в матеріалах справи письмові докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 600277 від 18.02.2025 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена;

-протокол огляду та вилучення від 18.02.2025 року, згідно з яким в приміщенні магазину «Надія» в м.Добропілля, вул. Шевченка, 10а, було оглянуто та вилучено: горілку Хортиця 4 пляшки по 1л, горілку Хортиця 7 пляшок по 0,5 л, коньяк Азнаурі 9 пляшок по 0,5 л, слабоалкогольний напій Шейк, 17 пляшок по 0,5 л, слабоалкогольний напій Рево 23 пляшки по 0,5 л, вермут Мартіні 1 пляшка по 1 л., пиво Зіберт 28 пляшок по 0,5 л, пиво Туборг 34 пляшки по 0,5 л., продаж якого здійснювала ОСОБА_1

-письмові поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підтверджуються викладені в протоколі обставини.

Також, адміністративний матеріал містить копію постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2024 року (227/734/24), якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено факт торгівлі ОСОБА_1 пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями з рук особою, однак не доведено, що протягом року її було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, що, що є кваліфікуючою ознакою ч.4 ст. 156 КУпАП.

При цьому, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому в даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, у вчиненні якого її провина доведена поза розумним сумнівом, а зміна правової кваліфікації в даному випадку не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не погіршує його становище.

Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, у справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, на неї необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених згідно протоколу огляду від 18.02.2025 року.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.156 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень з конфіскацією предметів торгівлі, вилучених згідно протоколу огляду від 18.02.2025 року, а саме: горілки Хортиця 4 пляшки по 1л, горілки Хортиця 7 пляшок по 0,5 л, коньяку Азнаурі 9 пляшок по 0,5 л, слабоалкогольного напою Шейк, 17 пляшок по 0,5 л, слабоалкогольного напою Рево 23 пляшки по 0,5 л, вермуту Мартіні 1 пляшка по 1 л., пива Зіберт 28 пляшок по 0,5 л, пива Туборг 34 пляшки по 0,5 л.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: Н.В. Машкіна