П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2025 Справа №607/4882/25 Провадження №3/607/2338/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 о 11 год 40 хв гр. ОСОБА_1 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання постраждалої особи гр. ОСОБА_2 , спілкувалась з ним, чим порушила вимоги п. п. 1, 2, 3 термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 334407 від 26.02.2025, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Крім того, 06.03.2025 о 14 год 50 хв гр. ОСОБА_1 , перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто спілкувалась із постраждалим ОСОБА_2 , чим порушила терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 334407 від 26.02.2025, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак про місце, дату та час розгляду даної справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без її участі не подала.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 423758 від 05.03.2025 та серії ВАД № 423928 від 06.03.2025, де викладені обставини вчинення нею адміністративних правопорушень; фототаблицею від 05.03.2025 за адресою: АДРЕСА_2 та фотознімком; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.03.2025; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №334407 від 26.02.0225, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 12 год 30 хв 26.02.2025 по 12 год 30 хв 07.03.2025; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.02.2025; копією журналу № 1 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, тобто невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню нею нових правопорушень в майбутньому і необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю I та II груп, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 10.10.2019, вважаю, що слід на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнити її від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями ст.ст. 33, 36, 39-1, 40-1, ч. 2 ст. 173-8, ст.ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн (триста сорок гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька