КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/241/2025 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бойко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Суд першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 13.06.2024 року о 22 год. 27 хв., керуючи автомобілем «Dodge», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 48, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на ремонту огорожу, яка знаходилась біля вибоїни, що призвело до їх механічних пошкоджень автомобіля. Вказаними діями ОСОБА_1 , порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не дослідив та не дав належну оцінку усім доказам, що призвело до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин. Зокрема вказує на те, що ним раніше було подано апеляційну скаргу, однак постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року повернуто його апеляційну скаргу у зв`язку із тим, що апеляційна скарга не підписана апелянтом.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження його доводів про необізнаність щодо мотивів прийнятого рішення, що унеможливлювало належне обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушеннясерії ААД №862475 від 13.06.2024, 13.06.2024 рокуо 22 год. 27 хв., керуючи автомобілем «Dodge», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 48, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на ремонту огорожу, яка знаходилась біля вибоїни, що призвело до їх механічних пошкоджень автомобіля. Вказаними діями ОСОБА_1 , порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що рухався на автомобілі «Dodge», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по пр-ту Голосіївський, 48, та побачив перешкоду безпосередньо перед зіткненням. Наполягав, що у його діях порушення п. 13.1 за обставин, вказаних у протоколі, немає.

Вислухавши у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, наявні у матеріалах справи: протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД №862475 від 13.06.2024, дані схеми ДТП, - оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З технічної точки зору в даній дорожній обстановці висновки суду першої інстанції про невідповідність дій ОСОБА_1 п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України не узгоджуються із фактичними обставинами дорожньо-транспортної пригоди.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

Як убачається зі змісту протоколу, фактичні обставини полягають у тому, що ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на ремонту огорожу, яка знаходилась біля вибоїни, що призвело до їх механічних пошкоджень автомобіля.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, в діях ОСОБА_1 порушень п. 13.1 ПДР України суд апеляційної інстанції не вбачає.

З огляду на наведене, даних про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України адміністративні матеріали не містять.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, формально вказав, що дослідив адміністративні матеріали, однак не проаналізував наявні в адміністративних матеріалах докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №862475 від 13.06.2024, схему ДТП та акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, та у своєму рішенні не навів достатніх та переконливих мотивів чим підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 порушень п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставини та дійшов необґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який не відповідає фактичним обставинам та спростовується дослідженими доказами.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. Строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло