Провадження № 3/752/93/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.10.2024 року приблизно об 11 годині 37 хвилин, керуючи транспортним засобом "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Миколи Грінченка (перехрестя з вулицею Байковою) в місті Києві, порушив вимоги пункту 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, виконуючи поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечним, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу "Renault Logan", державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Він же, 07.10.2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, на перехресті вулиць Грінченка та Байкової в місті Києві, керував транспортним засобом "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан сп`яніння за згодою водія ОСОБА_1 проводився у КНП «КМНКЛ Соціотерапія» і згідно висновку №005529 від 11.10.2024 року ОСОБА_1 07.10.2024 року о 13:57 перебував у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди (марихуана).

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав. Що стосується протоколу за ст. 130 ч. 1 КУпАП свою вину не визнав, посилаючись на те, що він впевнений, що не вживав наркотичні засоби.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Навродський О.В. зазначив, що підтримує пояснення ОСОБА_1 , який посилається на те, що впевнений, що не вживав наркотичні засоби.

Заслухавши особу, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, захисника, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Так, крім протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №144960 від 07.10.2024 року та ЕПР1 №151706 від 16.10.2024 року, зміст яких відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.10.2024 року, відеозаписами з бодікамери 470650, 476497, 470777, висновком КНП «КМНКЛ Соціотерапія» №005529 від 11.10.2024 року.

Також в ході судового розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_3 - адвокат Навродського О.В. було призначено судову хіміко-токсикологічну експертизу, згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №052-112-2024 від 03.02.2025 року в сечі виявлено: 11-нор-дельта-9-тетрагідроканабінол-9-карбонову кислоту, метаболіти нікотину (котинін, гідроксикотинін); 11-нор-дельта-9-тетрагідроканабінол-9-карбонова кислота - головний, кінцевий, біологічно неактивний метаболіт основного психоактивного компоненту канабісу/марихуани (дельта-9-тетрагідроканабінолу).

Крім того на спростування обставин, викладених у протоколі, у розпорядження суду не надано жодних доказів.

На підставі викладеного надхожу до висновку про те, що водій ОСОБА_1 07.10.2024 року, керуючи транспортним засобом "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Миколи Грінченка (перехрестя з вулицею Байковою) в місті Києві, порушив вимоги пунктів 2.3 б), 10.1, 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, надходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи у суді, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчились та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосувавши відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2024 року було зазначено, про те, що Питання щодо відшкодування витрат на проведення експертизи судом буде вирішено при прийнятті кінцевого рішення у справі, у зв`язку з чим суд надходить до наступних висновків.

Конституційний Суд України в рішенні від 29 червня 2010 року у справі № 17-рп/2010 зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац 3 підпункт 3.1 пункту 3), а у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5 рп/2005 Конституційний Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац 2 підпункт 5.4 пункту 5).

У рішеннях ЄСПЛ від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України», від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» ЄСПЛ звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.

Крім того, Конституційний Суд України у пунктах 3.4, 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним».

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України», рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України, рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права та який знайшов своє закріплення у рішеннях Конституційного Суду України, суд надходить до висновку, що на справу про адміністративне правопорушення в частині вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат на проведення експертизи при ухваленні судового рішення, поширюються стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження.

Вказане свідчить про можливість застосувати аналогію закону, тобто застосувати норми іншого закону, зокрема Кримінального процесуального кодексу України, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення.

Такою нормою у КПК України є стаття 124, відповідно до якої у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, а також те, що експертизу призначено за клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Навродського О.В., суд вважає за необхідне процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів покласти на ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що справа відносно ОСОБА_1 розглянута, а також те, що у біологічного об`єкту (сечі) закінчився термін зберігання, суд надає дозвіл на подальшу утилізацію зразків біологічного середовища, відібраних у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з закінченням його терміну зберігання.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 124 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів - вартість проведеної Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи судової хіміко-токсикологічної експертизи № 052-112-2024 від 03.02.2025 року у розмірі 24 137 гривень 00 копійок.

Зразки біологічного середовища, відібрані у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зберігаються у відділенні судово-медичної токсикології Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, - знищити.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.С.Первушина