Провадження № 3/641/429/2025 Справа № 641/580/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №221361 від 15.01.2025 року, 14.12.2024 року о 18-45 год. за адресою: м. Харків, пр. Байрона, 183, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, наближаючись до пішохідного переходу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При ДТП було завдано механічних пошкоджень та отримано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 та п. 18 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, підтвердив обставини викладені у протоколі. Зазначив, що будь-яких механічних ушкоджень його транспортний засіб не отримав.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв до суду не подала.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимогст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №221361 від 15.01.2025 року, 14.12.2024 року о 18-45 год. за адресою: м. Харків, пр. Байрона, 183, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, наближаючись до пішохідного переходу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При ДТП було завдано механічних пошкоджень та отримано матеріальні збитки. Подія даної дорожньо-транспортної пригоди відбулася в результаті порушення п.12.1 та п. 18 ПДР України водієм ОСОБА_1 ..

Згідно з п.4 під. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі-Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.

Так, п. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №221361 від 15.01.2025 року; рапорт слідчого ВРЗ у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції Шапірка Р. від 15.12.2024 року; пояснення ОСОБА_1 від 14.12.2024 року; рапорт ст. о/у СКП ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Бражника В.; пояснення ОСОБА_2 від 15.01.2025 року; розписку про відповідальне зберігання автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , за підписом ОСОБА_1 ..

Згідно даних протоколу огляду місця події, схеми до протоколу огляду місця ДТП від 14.12.2024 року, а також фото таблиці до нього, пішохідний перехід нерегульований, мається розмітка та відповідний знак. Загальний стан видомості дороги приблизно 100 м, зона видомості елементів проїжджої частини з робочого місця водія приблизно 100 м.. Видимість конкретної перешкоди - не обмежена.

Відповідно до висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.12.2024 року №3525, за підписом лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 , у останнього ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що дослідженими безпосередньо судом доказами встановлено порушення ОСОБА_1 п. 18.1, 12.1 ПДР України.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх переїздів чи іншого майна.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, а об`єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

При цьому слід розмежовувати склад правопорушень та випадки настання цивільно-правової чи кримінальної відповідальності. Зокрема, створення небезпеки для життя людей або ж спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень повинно бути кваліфіковано, як кримінальне правопорушення за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 у справі № 493/1096/15-к зробив висновок, що положення ст.124 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу або позбавлення права керувати транспортними засобами за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте притягнення до адміністративної відповідальності за спричинення потерпілому тілесних ушкоджень дана норма не передбачає, оскільки це є складом кримінального правопорушення, передбаченого Розділом ІІ КК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 26 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

В межах розгляду даної справи судом встановлено, що 14.12.2024 року о 18.45 год. водієм автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було допущено порушення п.12.1,18.1 ПДР України, в результаті чого громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин голови, забій правого коліна

Факт заподіяння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень підтверджується даними медичної документації, зокрема: відомістю КНП «МКЛ ШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР від 14.12.2024 року, копією консультаційного висновку спеціаліста від 14.12.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 встановлено наступний діагноз: забій м`яких тканин голови, забій правого колінного суглобу, довідкою КНП «МКЛ ШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР №06/48 від 14.01.2025 року, згідно якої, 14.12.2024 року ОСОБА_2 була оглянута лікарем в приймальному відділенні КНП «МКЛ ШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР амбулаторно та їй було встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови, забій правого коліна.

Згідно наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 від 15.01.2025 року, остання зазначає, що внаслідок наїзду на неї на пішохідному переході автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , вона була госпіталізована до медичного закладу з діагнозом: забій м`яких тканин голови та правого колінного суглобу. На лікарняному не перебувала, цього ж дня була відпущена додому. Від проходження судово-медичної експертизи відмовляється. Претензій до водія ОСОБА_1 не має та в подальшому не матиме.

Даних, щодо ступені тяжкості тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_2 в результаті ДТП, а також пошкодження майна потерпілої, матеріали справи не містять.

Згідно даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2024 року автомобіль ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , не має видимих пошкоджень в результаті ДТП.

З аналізу зазначених норм права та обставин пригоди, суд приходить до висновку, що внаслідок діяння ОСОБА_1 , яке є порушенням правил дорожнього руху, будь-які наслідки у вигляді майнової шкоди, як обов`язкової ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпаП, відсутні, іншої шкоди суспільним відносинам в сфері власності не заподіяно, що свідчить у сукупності про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, а також висновком Конституційного Суду України, зроблений у рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп /2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Зазначене узгоджується з рішеннями Європейський Суд з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Karelin v.Russia» заява №926/08 від 20.09.2016.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 14.12.2024 року о 18-45 год. по пр. Байрона, 183 в м. Харкові адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не доведена, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя- І. В. Зелінська