Справа № 946/759/25
Провадження № 3/946/405/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2025 року м. Ізмаїл

суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Ізмаїльського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих матеріалів 14.06.2023 року о 14 год. 05 хв. у с. Комишівка, по вул. Миру, 23, біля складського приміщення № 23, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «FORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, рухаючись по автодорозі 0161117, «станція Дзинілор Приозерне - Муравлівка Комишівка - /Т-16-07/», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка в цей час вийшла з-за стоячого автобусу та перетинала проїжджу частину автодороги з ліва на право по ходу руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 порушила п.4.14.а. ПДР України, ТЗ отримало механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 28.12.2024 р. кримінальне провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щодо ОСОБА_2 закрито через відсутність складу злочину в діях останнього.

11.03.2025 року у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, надала суду свої пояснення, зазначивши, що вона вже закінчила свій рух по проїжджій частині, коли її збив ОСОБА_2 . Вважає винним у ДТП саме ОСОБА_2 , постанову про закриття кримінального провадження не оскаржувала.

Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку щодо наявності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, виходчи з наступного.

Так, судом встановлено, що 14.06.2023 року о 14 год. 05 хв. у с. Комишівка, вул. Миру, 23, біля складського приміщення, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «FORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, рухаючись по автодорозі 0161117 «станція Дзинілор Приозерне - Муравлівка Комишівка - /Т-16-07/», здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка в цей час вийшла з-за стоячого автобусу та перетинала проїжджу частину автодороги з ліва на право по ходу руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого стегна, закритого перелому поперекового відділу хребта, множинних переломів ребер, ТЗ отримало механічні пошкодження.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4.14.а. Правил дорожнього руху (далі ПДР) пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Так, згідно п.3 Висновку експерта Одеського НДЕКЦ № СЕ-19/116-24/23118-IТ від 16.12.2024 р. для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «FORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 ї його дії, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди, вирішення питання шодо перебування (або не перебування) дій пішохода ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового розслідування або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України.

Виходячи з і змісту вказаного висновку експерта:

- на експертизу було, зокрема, надано копія протоколу огляду місця ДТП від 14.06.2023 р., копія протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2024 р. та схеми до нього,

-пішохід здійснював рух в темпі кроку та в подальшому змінив темп на швидкий біг, перпендикулярно руху автомобіля, з моменту виходу з-за стоячого автомобіля пішохода до місця наїзду, остання подолала відстань 2,7 м., з яких 0,9 м., в темпі кроку та 1,8 м. в темпі швидкого бігу,

-моментом виникнення небезпеки для водія автомобіля «FORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є момент виходу пішохода з-за стоячого автомобіля, місце наїзду розташоване на відстані 1, 3 м. від правого краю проїзної частини в поперечному напрямку (в напрямку до с.Кислиця).

Отже, аналізуючи вищевказане, суд не може прийняти доводи ОСОБА_1 щодо відсутності її вини у вчиненні ДТП.

Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушила п.4.14.а. ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені участинах третій - шостійцієї статті.

В той час, правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального підходу, нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», визнання особи винною, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє встановлювати винуватість особи при закритті провадження, а лише вимагає, щоб це було зроблено в рамках відповідної судової процедури, передбаченої національним законом, з дотриманням гарантій статті 6 Конвенції.

Стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи та навести про це в мотивувальній частині постанови.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а саме: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234093 від 30.01.2025 р., схемою місця ДТП, постановою про закриття кримінального провадження від 28.12.2024 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.06.2023 року, висновком експерта від 25.07.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , протоколом проведення слідчого експерименту тощо.

Проте, враховуючи, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а вказане правопорушення не є триваючим, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1,124, 221, 249, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.В.Баннікова