Справа №: 452/878/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2025 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військовослужбовця військової частиниНОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 10 березня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 7 від 8 березня 2025 року зазначено склад адміністративного правопорушення: "24.02.2025 у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 155ад від 24.02.2025, оператор відділення банно-прального обслуговування господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 не заступила в добовий наряд начальником патруля складів роти матеріального забезпечення. 24.02.2025 молодший сержант ОСОБА_2 близько 7 год. 45 хв. зателефонувала до старшого лейтенанта ОСОБА_3 та повідомила, що не може заступити в добовий наряд у зв`язку з тим, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння», тобто військовослужбовець, яка обіймає таку посаду, пов`язану з виконанням службових обов`язків, самовільно ухилився від виконання своїх службових обов`язків, правопорушення вчинено в умовах воєнного стану. Відповідальність за ці дії передбачена частиною 2 статті 172-15 КУпАП".

ОСОБА_1 під час розгляду справи подала до суду заяву про закриття даної справи, оскільки вона перебуває на посаді оператора відділення банно-прального обслуговування господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , отже не є військовою службовою особою.

Статтею 280 КУпАП,встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення. Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Формулювання адміністративного правопорушення вчиненого особою - це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки правопорушення, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КУпАП, тому що саме формулювання обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість особі щодо якої складено протокол у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За диспозицією частини 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція даної статті передбачає спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення військової службової особи до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки до ст. 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Згідно довідки від 6 березня 2025 року № 280 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Як зазначено в письмових поясненнях ОСОБА_1 , остання не прибула на на добовий наряд 24 лютого 2025 року; як вона зазначає через погане самопочуття.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 займає посади або виконує обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, матеріали справи не містять.

Тобто з матеріалів справи не убачається, що молодший сержант ОСОБА_1 є військовою службовою особою та є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати, встановлювати фактичні обставини справи, відшукувати докази на підтвердження викладених в протоколі обставин та відповідно самостійно кваліфікувати дії особи за відповідною частиною КУпАП.

Отже, суд позбавлений процесуальної можливості усувати допущені недоліки обвинувачення і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях особи складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1) ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя