Справа № 740/6751/24 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/248/25
Категорія - ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Луєнка Ю. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із захисником з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката Луєнка Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 15 листопада 2024 року, о 07 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 113, у м. Ніжині, Чернігівської області, керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння кінцівок. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Не мав права керування транспортним засобом, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА № 3152683 від 28.09.2024, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що 15.11.2024, ОСОБА_1 повертався додому разом з дружиною ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 та двома дітьми на автомобілі, за кермом якого була ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 напередодні ввечері вживав алкогольні напої і був позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік, сидів на передньому пасажирському сидінні.

ОСОБА_3 не має посвідчення водія, але має навички водіння автомобіля. Рухаючись по вул. Шевченко, ОСОБА_3 побачила перед шляхопроводом поліцейських, з`їхала із шляхопроводу, захвилювалася, не хотіла завчасно псувати репутацію штрафом. Повернувши з вул. Прилуцька на пров. Базовий до кладовища, ОСОБА_3 зупинила автомобіль, попросила щоб за кермо сів ОСОБА_1 . Вона вийшла і зайняла його місце, а ОСОБА_1 пішов за природною потребою.

У цей час під`їхали працівники поліції, один з них пішов до ОСОБА_1 . Він прийняв рішення визнавати, що він керував автомобілем, щоб не створювати проблем дружині, не усвідомлював тяжкість покарання за вказані правопорушення, поліцейський наслідки не роз`яснював. Поліцейський повідомив про запах алкоголю з порожнин рота, поклав камеру на багажник автомобіля, обидва поліцейських почали переконувати, що буде краще відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді автомобіль не буде забраний, він погодився, але сумнівався, в автомобілі були малолітні діти, було холодно.

Зазначає, що на відеозапису не зафіксовано момент зупинки автомобіля, сам по собі відеозапис не відображає дійсного розвитку подій, але підтверджує протиправність дій поліцейських, які ввели в оману ОСОБА_1 , шантажували щодо автомобіля.

Також поліцейськими порушено Інструкцію №1206, що дає підстави для розумних сумнівів у легітимності оформлення ними адміністративних матеріалів, складені документи не можуть бути беззаперечними доказами вчинення правопорушення, вина не доведена поза розумним сумнівом.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Луєнко Ю. В. підтримав доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на тому, що поліцейські не зупиняли автомобіль за порушення правил безпеки руху. На момент приїзду поліцейського автомобіля за кермом автомобіля Volkswagen Passat, нікого не було. Як ОСОБА_1 , так і його дружина ОСОБА_3 , не мають права керування транспортними засобами, а тільки пройшли навчання. Автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , який є дядьком ОСОБА_1 , автомобілем 15 листопада 2024 року, о 07 год. 40 хв. керувала ОСОБА_6 , яка навчається керувати транспортними засобами і не одержала посвідчення водія, так як не здала керування.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміноване повторне протягом року керування транспортним засобом, особою, яка не має права керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 підписані, а викладена в них суть адміністративних правопорушень, не підтверджується доданими до протоколів відеозаписами, на яких видно, як стоїть на узбіччі автомобіль Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , за ним стоїть поліцейський автомобіль, а з іншого боку ідуть ОСОБА_1 та поліцейський.

У салоні автомобіля Volkswagen Passat на задньому сидінні сидить старша жінка з дітьми, на передньому пасажирському сидінні молодша жінка, як потім з`ясувалося ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_1 . Інших транспортних засобів на дорозі не було, що не перешкоджало поліцейським зафіксувати рух автомобіля, його зупинки та переміщення людей з салону.

Поліцейський повідомив ОСОБА_1 на вулиці, поблизу зупиненого автомобіля про запах алкоголю з порожнини рота, поклав камеру на багажник автомобіля, обидва поліцейських почали переконувати ОСОБА_1 , що буде краще відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді автомобіль не буде забраний, з чим він погодився.

Стадії замаху на вчинення правопорушення Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає. Законодавчої заборони перебувати біля автомобіля чи в салоні автомобіля, який зупинений без порушення правил безпеки руху, також немає.

При наявності відеокамер у поліцейських, відеореєстратора, за відсутності інших транспортних засобів, зафіксувати рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було жодних перешкод, чого 18 листопада 2024 року зроблено не було.

Під керуванням транспортним засобом розуміють виконання функцій водія під час руху такого засобу, що у даному випадку поза розумним сумнівом не підтверджене. Відповідно знаходження водія в автомобілі, чи біля автомобіля, зупиненому на узбіччі, не свідчить про виконання ним функцій водія.

Недоведеність факту керування автомобілем ОСОБА_1 свідчить про те, що він не повинен був надавати посвідчення водія на право керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 сам ставив запитання поліцейському, що свідчить про те, що він не в повній мірі був обізнаний із своїми правами та обов`язками.

Інших об`єктивних допустимих і належних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, особами, які складали протоколи про адміністративні правопорушення, до матеріалів справи не долучено.

Розглядаючи справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , місцевий суд не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не звернув уваги, що не було зафіксовано руху транспортного засобу, зупинки його працівниками поліції та не з`ясовано, хто керував транспортним засобом до його зупинки, нічим не спростовані показання свідка ОСОБА_7 , яка перебувала на задньому сидінні в салоні автомобіля, поряд з онуками, та свідка ОСОБА_8 , до якої в гості приїздила родина ОСОБА_9 , про те, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_6 , яка здала практичний іспит на керування транспортними засобами і готувалася до здачі керування, побачивши працівників поліції почали тікати і зупинилася на узбіччі та швидко пересіла на пасажирське сидіння, так як у разі її притягнення до відповідальності посвідчення водія може не отримати, заперечення самого ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а тому постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за недоведеністю винуватості.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Луєнка Ю. В. задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець