Справа №452/445/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест Білорусь, громадянина України, українця, що має вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
Разом з тим, 30 січня 2025 року о 22 год. 43 хв. ОСОБА_1 біля будинку №16 по вул. Котляревського у м. Самборі Львівської області, будучи позбавленим права керування транспортним засобом,повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем «Fiat Doblo», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь до протоколу приладом Drager, який проведено 30 січня 2025 року о 22 год. 47 хв. за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Котляревського, та за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,38 проміле, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.
Розгляд справи вперше було призначено на 17 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв., яке було відкладено на 10 березня 2025 року о 09 год. 30 хв. у зв`язку із відсутністю належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком, яку він отримав 19 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання, призначене на 10 березня 2025 року не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.
Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Крім того, у своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився. Разом з тим, про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо не зазначив.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.
За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.130 КУпАП України, визнаєтьсяповторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Положеннями частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Згіднорапорту посадової особи ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області встановлено, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, відтак водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу.
Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20 травня 2020 року), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.
Як вбачається із переглянутих судом технічних відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції, на них зафіксована зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Крім того, згідно тестування на алкоголь до протоколу приладом Drager, який проведено 30 січня 2025 року о 22 год. 45 хв. за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Котляревського, та згідно відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення,ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,38 проміле.
Відтак, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується складеними відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами тестування на алкоголь до протоколу приладом Drager, постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а також іншими матеріалами перевірки, у тому числі відеозаписами, на яких зафіксовано як зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а також його проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, як вбачається із дослідженого судом відеозапису, ОСОБА_1 не оспорював результати тестуванням на алкоголь до протоколу приладом Drager та не наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, а також те, що він раніше протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
При цьому, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню, на думку суду, не є обставиною, що обтяжує відповідальність цієї особи за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки така обставина є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення.
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді та розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.
Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу у відповідному розмірі з позбавленням права керування транспортним засобом та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно довідки, наданої начальником Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, вбачається, що за відомостями «ГСЦ Посвідчення водія» інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», 08 травня 2002 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Разом з тим, ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 1 рік згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року.
При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234590 від 30 січня 2025 року відомо, що транспортний засіб марки «Fiat Doblo», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобамина певний строк, межі якого визначені санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб «Fiat Doblo», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не належить останньому, а згідно вимог ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмету як стягнення може застосовуватися лише до власника предметів.
Крім того, відповідно до ч.3ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Таким чином, до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом слід приєднати невідбуту частину стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року.
На підставі викладеного, керуючись стст.28,30,40-1,ч.2 ст.130,стст.283,284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2024 року, строком 5 (п`ять) місяців 26 (двадцять шість) днів, та відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 26 (двадцять шість) днів.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ