Справа №: 700/905/24
Провадження № 3-зв/700/2/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 березня 2025 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка, матеріали заяви про самовідвід судді Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Наталії Володимирівни у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Лисянського районного суду Черкаської області знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддею Бесараб Н.В. 05.03.2025 року було заявлено самовідвід мотивуючи це тим, що 28 лютого 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді передано матеріали адміністративної справи №700/905/24 (провадження №3/700/10/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Після надходження даних матеріалів до Лисянського районного суду, вони перебували в провадженні судді ОСОБА_2 26.02.2025 року нею було заявлено самовідвід, оскільки на підставі службової записки керівника апарату ОСОБА_3 від 26.02.2025 встановлено факт втручання сторонніх осіб до матеріалів судової справи, що може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Зокрема, 26 лютого 2025 року керівником апарату Лисянського районного суду Черкаської області Чернушенком В.В. судді Чорненькій О.І. направлено службову записку №08/25 з повідомленням про порушення дисциплінарного провадження та утворення дисциплінарної комісії за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення (внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №188846 від 05.12.2024 року під час розгляду Лисянським районним судом судової справи №700/905/24) посадовими особами Лисянського районного суду Черкаської області, відповідно до наказу керівника апарату Лисянського районного суду №10-ОД від 19.02.2025 року, оскільки під час отримання матеріалів вказаної справи працівниками СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області було виявлено, що за час перебування вказаних матеріалів на розгляді в суді до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №188846 від 05 грудня 2024 року було внесено виправлення за допомогою коректора в частині дати складення адміністративного протоколу.

Суддя зобов`язаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Право відводу головуючому судді у справі про адміністративне правопорушення нормами КУпАП не передбачено.

Таким чином, з метою додержання принципу законності, при вирішенні питання про відвід судді, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону як найбільш близької галузі та визначення підстав для зміни підсудності поданої заяви про відвід по матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) вказував, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пунтку 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, пункт 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, пункт 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, пункт 45).

Оскільки за фактом можливої підробки процесуальних документів посадовими особами Лисянського районного суду Черкаської області проводиться дисциплінарне провадження, вказана обставина може викликати сумнів щодо об`єктивного розгляду даної справи будь-ким із суддів Лисянського районного суду Черкаської області.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою недопущення конфлікту інтересів, суд дійшов висновку висновку, що відвід слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 80-82 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Самовідвід, заявлений суддею Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Наталією Володимирівною у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП направити на повторний розподіл справи до канцелярії суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій ПІЧКУР