ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/920/25 Головуючий суддя І інстанції Гуменний З.І.
Апеляційне провадження № 33/818/578/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.4 ст.212-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Баранова Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Баранова Д.М. на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , механік відділення обслуговування взводу обслуговування та застосування засобів радіоелектронної боротьби ближньої дії роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. 00 коп. , з конфіскацією незаконно виготовленого документу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді механіка відділення обслуговування взводу обслуговування та застосування засобів радіоелектронної боротьби ближньої дії роти радіоелектронної боротьби в/ч НОМЕР_1 , здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі, а саме: 16 січня 2025 року о 12 год. 00 хв. у службовому приміщенні, що знаходиться у АДРЕСА_2 в ході проведення відповідного комплексу заходів, спрямованих на виявлення і запобігання виникнення каналів витоку інформації військового характеру, секретних відомостей чи даних, що містять службову інформацію в в/ч НОМЕР_1 , під час проведення огляду службового ноутбука військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 марки HP Ellite Book 840G3 серійний номер НОМЕР_2 , виявлено електронний файл документа під назвою «копия копия таблиця 11 акню» який є електронною копією документу, якому відповідно до наказу МОУ від 17.10.2023 № 605 «Про затвердження Переліку відомостей Міністерства оборони України, що становлять службову інформацію» (далі Наказ), надано гриф обмеження доступу «для службового користування» (відповідно до п. 4, п.п.4.1. наказу...).

Тобто, ОСОБА_1 , маючи доступ до документів з грифом обмеження доступу «Для службового користування» скопіював (та зберігав) на свій службовий ноутбук марки HP Ellite Book 840G3 серійний номер НОМЕР_2 , який має вихід в мережу Інтернет, та який не призначений для роботи, обробки та зберігання інформації з обмеженим доступом зі ступенем обмеження доступу «Для службового користування», документ з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Своїми діями ОСОБА_1 здійснив безоплатне незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі на території в/ч НОМЕР_1 та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Баранов Д.М. просить скасувати постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2025 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, захисник зазначає, що копіювання інформації відбулося на службовий ноутбук, яким користувалися інші військовослужбовці, не тільки ОСОБА_1 , а тому неможливо достеменно стверджувати, що саме його підзахисний вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП. Інших доказів, окрім письмових пояснень ОСОБА_1 , на підтвердження вини останнього, матеріали цієї справи не містять. Судом першої інстанції не перевірено та не досліджено такий доказ, як, наприклад, «Журнал інструктажу чергових ВОВгП, ПУАР, РУБпАК, ППО, РЕБ тактичного командного пункту 3 отбр».

Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_1 примусили підписати заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання своєї вини. Суд першої інстанції не звернув уваги та не надав будь-якої оцінки тим обставинам, що дії службових осіб, які складали протокол щодо ОСОБА_1 та інші адміністративні матеріали у цій справі, не відповідали вимогам чинного законодавства.

В своїй апеляційній скарзі захисник Баранов Д.М. також просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2025 щодо ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, та останній не був повідомлений про дату і місце судового розгляду, а про існування оскаржуваної постанови стороні захисту стало відомо лише 14.02.2025, а тому вони не мали об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу у строк, передбачений чинним законодавством.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Баранов Д.М.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи захисника Баранова Д.М. та ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу сторони захисту, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В апеляційній скарзі захисника не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП.

Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення №17/6/8-200 від 17.01.2025; акту огляду від 16.01.2024; переліку (витягу) відомостей Міністерства оборони України, які місять службову інформацію (ПСІ-2023) від 17.01.2025; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №263 від 12.09.2024; письмової заяви ОСОБА_1 від 17.01.2025; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_3 .

Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення №17/6/8-200 від 17.01.2025 вбачається, що він складений у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, та який особисто підписав останній (а.с.1-3).

Зі змісту цього протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, про свідчить його особистий підпис у цьому протоколі (а.с.3).

Крім того, у цьому протоколі зазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в яких ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, що викладені у протоколі (а.с.3).

Згідно відомостей акту огляду від 16.01.2024, що складений ст. оперуповноваженим 1 сектору 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України СіЗ ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_2 , в ході проведення огляду службового ноутбука марки HP Ellite Book 840G3, серійний номер НОМЕР_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 встановлено, що він має вихід в мережу Інтернет, у військовій частині не зареєстрований НОМЕР_1 і не призначений для обробки, зберігання та передачі інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Шляхом вжитих фільтраційних заходів, в поле зору потрапив електронний файл під назвою «копия копия таблиця 11 акню». У вказаному файлі містяться відомості військового характеру, а саме відомості, що розкривають бойовий чисельний склад та штатну чисельність особового складу військової частини НОМЕР_1 з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

В ході огляду вказаного документа встановлено, що вказаний документ є електронною копією документу, якому відповідно до наказу МОУ від 17.10.2023 №605 надано гриф обмеження доступу «для службового користування» (відповідно до п. 4, п.п.4.1. наказу...).

За даними, дозволу ОСОБА_1 на розповсюдження копій вище зазначеної інформації з обмеженим доступом не надався. Будь-яких законних підстав для зберігання, копіювання вказаних документів на особистий ноутбук не отримував (а.с.4).

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №263 від 12.09.2024 вбачається, що солдат ОСОБА_1 з 12.09.2024 прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.6)

В своїй письмовій заяві від 17.01.2024 ОСОБА_1 просив провадити судовий розгляд у цій справі за його відсутності, у зв`язку із значною завантаженістю по службі. Також ОСОБА_1 зазначив, що свою вину визнає повністю у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, та просив звільнити його від сплати судового збору (а.с.7).

Апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження версії сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не здійснював безоплатне незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі на території в/ч НОМЕР_1 на свій службовий ноутбук марки HP Ellite Book 840G3, серійний номер НОМЕР_2 .

Також апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення №17/6/8-200 від 17.01.2025 складено ст. оперуповноваженим 1 сектору 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України СіЗ ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_2 за участю ОСОБА_1 , але останнім будь-яких зауважень щодо дій цієї службової особи в протоколі не зазначено, ОСОБА_1 особисто підписаний цей протокол та письмові пояснення, в яких він повністю визнавав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП.

Суд також бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями уповноваженої посадової особи ст. оперуповноваженого 1 сектору 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України СіЗ ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_2 під час складання ним адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.212-6 КУпАП у цій справі, захисник Баранов Д.М. та ОСОБА_1 не скористалися своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржували дії цієї особи, тобто сторона захисту не зверталася зі скаргою на дії цієї посадовою особи до безпосереднього керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, в порядку ст.267 КУпАП, хоча мали для цього достатньо часу.

Крім того, стороною захисту не надано суду відомостей про те, що вони зверталася до правоохоронних органів із заявою, в порядку ст.214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР з метою порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень ст. оперуповноваженим Побережним А.М., а тому апеляційні доводи в цій частині, в тому числі щодо здійснення на ОСОБА_1 психологічного тиску з боку вищезазначеної посадової особи з метою примушування підписання протоколу про адміністративне правопорушення №17/6/8-200 від 17.01.2025 та письмової заяви від 17.01.2025, є необґрунтованими та суб`єктивними.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій посадовою особою - ст. оперуповноваженого 1 сектору 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України СіЗ ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_2 під час під час складання ним адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.212-6 КУпАП у цій справі за протоколом про адміністративне правопорушення №17/6/8-200 від 17.01.2025.

Інші доводи апеляційної скарги захисника Баранова Д.М. не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП.

Доводи захисника, які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Баранова Д.М., апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині визнання ОСОБА_1 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, - є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим подану апеляційну скаргу в цій частині належить залишити без задоволення.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Натомість, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Разом з цим, суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався та стягнув оскаржуваною постановою з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Таким чином, належить змінити оскаржувану постанову, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору, як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника Баранова Д.М. задовольняється частково.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а саме шляхом виключення з її мотивувальної та резолютивної частини висновків і рішення суду про стягнення судового збору зі ОСОБА_1 на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 29.01.2025 щодо ОСОБА_1 належить залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Баранова Д.М. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 - задовольнити, поновивши його.

Апеляційну скаргу захисника Баранова Д.М. задовольнити частково.

Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини висновки і рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

В решті постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков