Справа № 553/269/25
Провадження № 3/553/196/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.03.2025м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: судом не встановлений, рядовий військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В провадження Ленінського районного суду міста Полтави 23.01.2025 надійшли матеріали у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями Ленінського районного суду міста Полтави від 23.01.2025 визначено головуючого суддю Грошову Н.М.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218879 від 12.01.2025, 12.01.2025 о 01:56 год. в м. Полтаві, вул. Пост-Острівська, буд. 100, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.10.2024, яка набрала законної сили 23.12.2024, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та постанову Кабінету Міністрів України № 340. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, згідно постанови ЕНА3698585 від 20.12.2024, чим порушив п. 2.1 а ПДР.

В судові засідання 13.02.2025, 11.03.2025 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суду не повідомив.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_3 відомо про те, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Полтави перебуває вказана справа, про що свідчить підпис в протоколі ЕПР1 № 218879 від 12.01.2025.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ленінського районного суду м. Полтави за адресою в мережі Інтернет https://ln.pl.court.gov.ua/sud1616/.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218879 від 12.01.2025 відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП України, про що свідчить підпис останнього у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218879 від 12.01.2025;

-карткою обліку адміністративного правопорушення;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3698585 від 20.12.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

-постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.10.2024 в справі № 592/20116/24;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДПП, про те, що згідно облікової бази даних з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДППз якої вбачається, що згідно бази даних з підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідно до постанови ЕНА № 3698585 від 20.12.2024;

-довідкою ВАП УПП в Полтавській області ДППз якої вбачається, що транспортний засіб марки ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_2 , згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 ;

-відеозаписом, який долучено до матеріалів справи (DVD диск) з реєстратора та з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_1 стягнення, суд враховує те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, при цьому приходить до висновку щодо необхідності визначення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно облікової бази даних з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 вересня 2023 року № 702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23) зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення направо керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільною та обґрунтованою.

Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб марки: ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 .

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, не можна накладати стягнення (оплатне вилучення транспортного засобу) на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Додаткове стягнення у оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВАЗ 210990, номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на користь держави.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Н.М. Грошова