Справа № 206/346/25
Провадження № 3/206/269/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Глущенко Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року о 23 годині 35 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, буд. 4, керував транспортним засобом Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без ввімкненого світла фар в темну пору доби, в подальшому не виконував вимогу про зупинку, яка була подана червоним та синім світловими маячками та звуковим сигналом про зупинку, транспортний засіб було зупинено шляхом утворення штучної пробки та блокування транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в судовому засіданні 06 березня 2025 року вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, про що також надав відповідне письмове клопотання.

З письмового клопотання про закриття провадження у справі про адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно нього за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Клопотання обґрунтовано тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб було зупинено по вулиці Гаванський, буд. 4, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки фактично транспортний засіб було зупинено по вулиці Гаванській, буд. 15, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП. В матеріалах справи відсутні докази законних підстав зупинення транспортного засобу, оскільки працівниками поліції було повідомлено, що зупинка була здійснена на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» нібито за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар, хоча жодного доказу керування транспортним засобом без ввімкненого світла фар матеріали справи не містять. Також зазначає, що зупинку ним було здійснено самостійно, як тільки він почув та побачив відповідну вимогу, зупинку було здійснено добровільно без створення пробки та будь-яких інших перешкод для інших учасників дорожнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно із п. п. а п. 19.1 ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з абз. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушеннями, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, судом досліджено доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення DVD-R диск з написом «TITANUM DVD-R 120 min 4.7 GB 16X» на якому міститься відеозапис з місця події, записаний на нагрудну відеокамеру №470397.

Відеозапис розпочинається з моменту коли вже триває переслідування поліцейськими на службовому автомобілі транспортного засобу Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Від початку відео переслідування триває близько хвилини, в ході переслідування поліцейські багаторазово подавали відповідні звукові сигнали про зупинку, проте вказаний транспортний засіб не зупинявся, після чого поліцейським вдається його наздогнати і лише після цього він зупинився.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 в тій частині, що зупинку ним було здійснено добровільно та самостійно, як тільки він почув та побачив відповідну вимогу, оскільки вказане спростовується дослідженим відеозаписом.

Разом з цим, слушними є доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів про те, що він керував транспортним засобом без ввімкненого світла фар, оскільки з дослідженого відеозапису неможливо стверджувати про це, за умов того, що в момент зупинки його автомобіля Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 світло фар було увімкнено.

Розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суд надає оцінку виключно в контексті того, чи була виконана водієм вимога поліцейського про зупинку транспортного засобу, не вдаючись до оцінки законності такої вимоги, відповідно до підстав, визначених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року.

Суд також погоджується і з доводами ОСОБА_1 в тій частині, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені помилкові відомості щодо адреси зупинення його транспортного засобу по вулиці Гаванській, буд. 4, в той час, коли його було фактично зупинено по вулиці Гаванській, буд. 15, що дійсно не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Водночас із цим, суд вважає, що таке порушення не є суттєвим, оскільки не спричиняє будь-якої невизначеності в ході розгляду даної справи.

Верховний Суд у своїй постанові по справі №120/12494/23 (провадження К/990/16915/24) від 02 жовтня 2024 року дійшов висновку про те, що формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу (п. 85).

Таким чином, суд вважає, що будь-які формальні недоліки фіксації правопорушення також не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доведеною повністю.

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини особи, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність абз. 2 ст. 33 КУпАП.

З урахуванням обставин справи, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 153,00 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кушнірчук