06.03.2025 Єдиний унікальний № 371/1864/24
провадження № 3/371/97/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1864/24

Провадження № 3/371/97/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 09 грудня 2024 року о 22 годині 35 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «SKODA», моделі «OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Шахтобудівників у селі Македони Обухівського району Київської області у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено в закладі охорони здоров`я. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався.

В судовому засіданні 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом 09 грудня 2024 року о 22 годині 35 хвилин. Ймовірно ним керував інша особа. Його син може брати автомобіль і про це не ставить його до відома. Того дня він прийшов додому орієнтовно о 21 годині 30 хвилин, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Чи стояв автомобіль, який перебуває у його володінні, на подвірї будинку, де він зазвичай стоїть, не звернув уваги. Згодом до будинку прийшли працівники поліції, які звинуватили його у тому, що він керував транспортним засобом та втікав від них. Він заперечував ці обставини, доводив, що не керував транспортним засобом. Підтверджує, що відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, оскільки не заперечував той факт, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після тривалої суперечки його огляд на стан сп`яніння проведено у місцевій лікарні. Він відмовлявся підписувати складені поліцейським письмові документи. Працівники поліції перевищили службові повноваження при спілкуванні з ним, застосовували фізичну силу.

Захисник Звірковського С.В. вважає відсутніми підстави для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності з тих підстав, що він не керував транспортним засобом. На підтвердження цих обставин клопотав допитати ОСОБА_2 .

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підставі статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами пункту 2.9. А ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі частини 6 статті 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , було дотримано зазначених положень нормативних актів, протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, складено за наявності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_1 09 грудня 2024 року керував транспортним засобом автомобілем марки «SKODA», моделі «OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Шахтобудівників у селі Македони Обухівського району Київської області.

Під час керування автомобілем ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, втікав від працівників поліції.

Працівниками поліції було встановлено факти вчинення особою, яка керувала транспортним засобом, декількох адміністративних правопорушень. При спілкуванні із ОСОБА_1 було виявлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Маючи ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився на місці події пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, заперечував факт керування транспортним засобом, виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоровя.

За виявленими фактами працівники поліції склали два протоколи про адміністративне правопорушення : за частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від надання пояснень щодо події правопорушення та підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився. Протокол та додані до нього матеріали не містять будь-яких пояснень ОСОБА_1 з приводу згоди чи незгоди зі змістом протоколу та підстав такої позиції.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні.

До протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 грудня 2024 року, за змістом якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено о 23 годині 50 хвилин 09 грудня 2024 року.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 Порядку № 1103. Під час розгляду справи не було встановлено, що ОСОБА_1 оскаржував висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції, складений ощодо нього.

Суд зауважує, що діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів обстеження за допомогою технічного засобу, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння : звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом обстеження за допомогою технічного засобу дають можливість визначити, чи знаходиться людина в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 789709 від 09 грудня 2024 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції. Судом досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Відеозапис відображає, що ОСОБА_1 на автомобілі марки «SKODA», моделі «OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втікав від працівників поліції, не зважаючи на вимогу про зупинку транспортного засобу, завчасно подану працівниками поліції шляхом увімкнення проблискового маячка червоного і синього кольору та звукового сигналу на службовому автомобілі. Також відповідну вимогу оголошено працівником поліції через гучномовець.

Відповідно до даних відеозапису можна встановити, що водій бачить та чує сигнали працівників поліції, що вказують на вимогу про зупинку відображеного на відео автомобіля. На третій хвилині відеозапису №00000__0004A добре видно реєстраційний номер автомобіля, водій якого не бажає добровільно виконувати вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу ( НОМЕР_1 ).

Коли патрульні поліцейські приїхали до місця проживання ОСОБА_1 , ворота подвір`я будинку та вхідні двері до будинку були відкриті. ОСОБА_1 почав заперечувати той факт, що керував транспортним засобом, зчинив сварку, виражався нецензурною лексикою.

ОСОБА_1 пояснював, що за кермом автомобіля марки «SKODA», моделі «OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував його неповнолітній син, який не має посвідчення водія, у зв`язку з чим злякався і не зупинився на вимогу працівників поліції.

Проте на відео чути дитячий голос, який заперечує вказані ОСОБА_1 факти та зазначає, що спав вдома. Після цих слів дитини, ОСОБА_1 та невідома особа жіночої статі змінили свої мотиви та повідомили, що за кермом автомобіля був інший син, який пішов додому спати. Але згодом працівникам поліції повідомлено ще одну версію. Невідома особа жіночої статі почала говорити, що за кермом автомобіля була вона.

Під час спілкування із ОСОБА_1 працівник поліції виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та повідомив про це. ОСОБА_1 на слова працівника поліції відреагував агресивно, висловлювався в грубій формі та з використанням нецензурної лайки. Продовжив запечувати факт керування транспортним засобом.

Поліцейські 10 грудня 2024 року склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне затримання.

На пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 не погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Відеозапис містить інформацію про факт доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я та процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я о 23 годині 50 хвилини.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду відсутні, оскільки на ньому достатньо зафіксовані процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

У відділенні поліції ОСОБА_1 відмовився підписувати протоколи про адміністративне правопорушення, складені щодо нього відповідно за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 1 ст. 122-2 КупАП. Вимагав надати йому направлення на проходження огляду в медичному закладі та повернути дві тисячі доларів, які ніби зберігав в салоні автомобіля. Вказані дії ОСОБА_1 супроводжувалися проявами агресії та нецензурною лайкою в бік працівників поліції.

Такі мотиви суд розцінює як такі, що були направлені на ухилення від відповідальності за скоєне.

Обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 09 грудня 2024 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09 грудня 2024 року о 22 годині 35 хвилин підтверджується даними постанови судді Миронівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року у справі ЄУН 371/1865/24, номер провадження № 3/371/98/25. Вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за дії, які ним було вчинено ку вказаний день та час.

За обставинами справи, встановленими в ході судового розгляду, 09 грудня 2024 року о 22 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «SKODA», моделі «OKTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Шахтобудівників у селі Македони Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану шляхом увімкнення проблискового маячка червоного і синього кольору та звукового сигналу, не зупинив автомобіль та продовжив рух. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР.

Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_2 пояснив, що він 08 грудня 2024 року після 21 години взяв транспортний засіб автомобіль марки «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та поїхав кататися. Коли їхав вулицею Шахтобудівників у селі Македони Обухівського району Київської області, побачив працівників поліції. Оскільки сплив строк дії виданих йому прав на керування транспортними засобами, він не зупинився на вимогу працівників поліції та втікав від них. Коли заїхав до подвір`я будинку за місцем проживання батька, то в будинок не заходив, та через огорожу з іншого боку двору залишив територію домоволодіння і пішов до знайомого в інше село.

Свідок надавав суперечливі пояснення щодо обставин, за яких він перебував у селі Македони, з огляду на ті обставини, що проживає у місті Києві, та обставин щодо користування автомобілем ОСОБА_1 , про яке не повідомляв останнього. Крім того, дата, коли свідок взяв автомобіль у користування, не співпадає з датою вчинення правопорушення.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що пояснення свідка ОСОБА_2 є неправдивими. Ці пояснення суперечать встановленим при розгляді даної справи та справи ЄУН 371/1865/24, номер провадження № 3/371/98/2, обставинам, та є такими, що направлені на надання батьку ОСОБА_1 допомоги в уникненні адміністративної відповідальності за скоєне.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 789709 від 09 грудня 2024 року, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 грудня 2024 року, відеозапису правопорушення.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

При прийнятті рішення, відсутні будь-які підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Порушень вимог КУпАП, які б могли потягнути за собою визнання доказів недопустимими, не встановлено.

Щодо інших порушень, на які вказує порушник та його захисник, то вони не впливають на допустимість зібраних у цій справі доказів, встановлення факту їх допущення працівниками поліції виходить за межі обставин, які підлягають встановленню в межах даної справи.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. А ПДР, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Відповідальність за вчинене правопорушення настає за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статтей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

До ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомлено, що він має семеро дітей, з яких четверо неповнолітніх, сплата штрафу для нього є надмірним тягарем.

Згідно правил ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Розстрочка штрафу надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну. Підставами для розстрочки є будь-які обставини, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду. Вичерпного переліку таких підстав закон не містить.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, та розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, в порівнянні з встановленим в Україні розміром мінімальної заробітної плати, є підстави вважати, що розмір накладеного судом стягнення, з урахуванням матеріального становища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є достатньо значним в грошовому еквіваленті для його одноразового погашення.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, томуна підставі частини другої статті 301 КУпАП суд вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити сплату штрафу із розстрочкою виплати певними частинами на строк п`ять місяців.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 23, 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 245, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розстрочити виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень, встановивши сплату рівними щомісячними платежами в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень на строк п`ять календарних місяців щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документа (квитанції).

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

У разі несплати штрафу у строк п`ять календарних місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір несплаченої суми штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук