Справа№938/306/25
Провадження № 3/938/263/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , -

В С Т АН О В И В:

На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області 20.02.2025 року поступили матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 152313 від 31.01.2025 року вбачається, що 31.01.2025 року о 18.20 годин на відстані 20 000 метрів до лінії державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, був затриманий ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за вчинення злісної непокори в вигляді відмови вийти з транспортного засобу та надати транспортний засіб для огляду, своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державний кордон України», п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

У ст.268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч.2 ст. 277 КУпАП судове засідання призначено на 20.02.2025 року та відкладено на 17.03.2025 року в зв`язку з неявкою особи, яка притягається до відповідальності.

У судове засідання 17.03.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Крім того, суддею вживалися заходи, спрямовані на повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду даної справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик особи в суд на 17.03.2025 року.

При цьому, суд бере до уваги той факт, що громадянину ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 31.01.2025 року, про що він підписався у вказаному протоколі (а.с.1).

Окрім того, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, до суду надано:

- протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 31.01.2025 року, з якого вбачається, що керуючись ст. ст. 264, 265 КУпАП у присутності понятих старший офіцер «старший оперуповноважений» ОРГ 2 з м.д. н.п. Шибени» ПОРВ «з м.д. АДРЕСА_2 » старший лейтенант ОСОБА_3 провів особистий огляд, огляд речей гр. ОСОБА_1 , під час якого виявлено: мобільний телефон (вилучений представниками НП) та посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 07.06.2016 року, органом 2643, вилучені речі отримано ОСОБА_1 ;

- протокол про адміністартивне затримання від 31.01.2025 року ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 затримано 31.01.2025 року о 18.20 годин на строк до 3-х діб з метою з`ясування обставин правопорушення в зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, а саме 31.01.2025 року о 18.20 годин на відстані 20 000 метрів до лінії державного кордону України на напрямку 434 прикордолнного знаку в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, вищевказаний громадянин спільно з гр. ОСОБА_2 затримані прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», які не виконали законні вимоги військовослужбовців ДПСУ, а саме: «не зупинив транспортний засіб у місці, на яке йому було вказано, з дотриманням правил зупинки, а також не дав можливості оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів».

Вивчивши матеріали даної справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Диспозицією ч.2 ст. 185-10 КУпАП передбачено, що відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 № 10-рп/2011 у справі № 1-28/2011, слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги, а злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, він обвинувачується у вчиненні злісної непокори законній вимозі прикордонного наряду, а саме за відмову вийти з транспортного засобу та надати транспортний засіб для огляду.

Однак у протоколі адміністративного затримання вказано, що ОСОБА_1 затримано спільно з ОСОБА_2 за те, що він «не зупинив транспортний засіб у місці, на яке йому було вказано, з дотриманням правил зупинки, а також не дав можливості оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів».

Наявні суперечності у протоколі про адміністартивне правопорушення та протоколі про адміністративне затримання не дають можливості з`ясувати всі обставини справи та встановити, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , що кваліфікуюсться за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону вчиненого групою осіб.

Одночасно підкреслюється, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 року не зазначається, про невиконання неодноразово повтореної законної вимоги.

При цьому суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 185-10 КУпАП щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути достатніми доказом для висновку про винуватість особи, якщо обставини правопорушення не підтверджені іншими доказами.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається будь-яких доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 злісної непокори працівнику Державної прикордонної служби України, вчиненою групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

У ч.1 ст.265 КУпАП передбачено, що вилучені речі і документи залежно від результатів розгляду справи у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Оскільки з протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей, документів від 31.01.2025 року вбачається, що вилучені речі (мобільний телефон та посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 07.06.2016 року, органом 2643) отримано ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, то відповідно вважати їх повернутими йому.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 204-1, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185-10 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 31.01.2025 року речі (мобільний телефон та посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 07.06.2016 року, органом 2643), які отримано ОСОБА_1 , - вважати повернутими йому.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН