Справа 688/972/25
№ 3/688/277/25
Постанова

Іменем України

12 березня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О., прокурора Яруша Р.Ф., особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка матеріали, які надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчик Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера за вислугою років (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 15 жовтня 2024 року органом 6831, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про адміністративну відповідальність, за якою кваліфіковано дії особи

Прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_1 , який наказом начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» від 15.05.2023 року №91/ОС-23 звільнений з посади молодшого інспектора відділу охорони Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)», будучи відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, припинивши 19.05.2023 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог частини 1, абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 02.07.2024 року о 13 год 55 хв подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, підтвердив, що забув вчасно подати декларацію, подав її лише 02.07.2024 року, хоча був обізнаний про необхідність її подачі в строк до 01.04.2024 року.

Прокурор Яруш Р.Ф. в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії

Справа надійшла до суду 04.03.2025 року та була призначена до розгляду на 11 год 30 хв 10.03.2025 року.

Постановою суду від 07.03.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи об 11 год 30 хв 10.03.2025 року призначено в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів Пойовського О.В.

10.03.2025 року розгляд справи було відкладено до 09 год 15 хв 11.03.2025 року, а в подальшому до 11 год 45 хв 12.03.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 , який з технічних причин взяти участь в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів не зміг.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а саме даними: протоколу № 275 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 26.02.2025 року, яким зафіксовано подію; листа Національного агентства з питань запобігання корупції №47-07/86665-24 від 15.11.2024 року, яким встановлено несвоєчасність подання декларації ОСОБА_1 ; повідомлення Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про факт порушення антикорупційного законодавства ОСОБА_1 №20858-2024 від 22.11.2024 року; витягу з наказу №27 о/с від 22.03.2005 року про призначення ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора відділу охорони Шепетівської ВК (№98) з 24.03.2005 року; посадової інструкції молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Шепетівська ВК (№98)», з якою ознайомлений ОСОБА_1 під підпис; витягу з наказу №91 О/С-23 від 15.05.2023 року про звільнення прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 19.05.2023 року; письмового попередження ОСОБА_1 від 13.05.2023 року про необхідність подачі перед звільненням декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також після звільнення - за минулий рік до 01.04.2024 року; витягу з офіційного сайту НАЗК з відомостями про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 року по 02.07.2024 року; відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» від 16.07.2015 року.

Мотиви суду щодо доведення обвинувачення

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» звання прапорщик внутрішньої служби відноситься до посад молодшого начальницького складу.

Як встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчої службі України на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» з 24.03.2005 року (наказ №27 о/с від 22.03.2005 року) по 19.05.2023 року (наказ №91 О/С-23 від 15.05.2023 року) в званні прапорщик внутрішньої служби.

Відповідно до записів, виконаних власноруч ОСОБА_1 , при звільненні зі служби, останній був в повній мірі ознайомлений із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», які покладаються на нього.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII було передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином ОСОБА_1 , являючись особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на викоання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік до 01.04.2024 року, однак останній в порушення вищевказаних вимог Закону України «Про запобігання корупції» подав вказану декларацію лише 02.07.2024 року.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

З поданого витягу з офіційного сайту НАЗК з відомостями про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 року по 02.07.2024 року слідує, що у встановлений законодавством строк - до 01.04.2024 року жодних дій щодо заповнення та подання необхідної декларації ОСОБА_1 вчинено не було, останній подав її лише 02.07.2024 року.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Мотиви призначення стягнення

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 02.07.2024 року, а саме день несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 .

Правопорушення було виявлено Національним агентством з питань запобігання корупції 15.11.2024 року, про що свідчить лист на адресу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №47-07/86665-24 від 15.11.2024 року, відтак строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, не сплив.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, якою є щире розкаяння винного, вважаю доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо нього у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Саме такий вид стягнення відповідатиме вимогам ст. 33 КУпАП і буде необхідним й достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, 172-6 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанову суду звернути до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК