єдиний унікальний номер справи 546/240/25
номер провадження 3/546/117/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей щодо притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано,

в с т а н о в и в :

17.03.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення 11.03.2025 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу серії ВАД №314775 від 11.03.2025, 11.03.2025 о 14-й годині за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , умисно висловлював погрози та нецензурно лаявся відносно матері ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 18.03.2025 ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить розгляд даної справи проводити без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю та беззаперечно (а.с. 9).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків. Враховуючи позицію ОСОБА_1 , викладену у заяві щодо можливості розгляду справи за його відсутності, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 173-2 КУпАП, надано наступні докази, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

протокол серії ВАД №314775 від 11.03.2025 (а.с.1);

копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №587783 стосовно ОСОБА_1 (а.с.2);

рапорт про реєстрацію заяви ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , 11.03.2025 в даний час син, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння, побив вікна, агресивний (а.с.3);

заяву ОСОБА_3 , в якій остання просить притягти до відповідальності сина ОСОБА_1 , який 11.03.2025 близько 14:00 години прийшов до її домогосподарства в стані алкогольного сп`яніння безпідставно почав ображати її брутальною та нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але фізичної сили не застосував, чим вчинив до неї психологічне насильство (а.с.4);

письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких остання зазначає, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 11.03.2025 близько 14:00 години до її домогосподарства прийшов її син ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, та безпідставно почав ображати її брутальною та нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але фізичної сили не застосував, чим вчинив до неї психологічне насильство, на неодноразові прохання припинити, ОСОБА_4 не реагував, після чого вона зателефонувала до поліції (а.с.5);

письмових пояснень ОСОБА_1 , у яких він зазначає, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 11.03.2025 він розпивав алкогольні напої, після чого близько 14:00 години прийшов до домогосподарства своєї матері ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де між н6им та матір`ю виникла суперечка в ході якої він образив брутальною та нецензурною лайкою свою матір, але фізичної сили не застосував. Вину визнає повністю (а.с.6);

копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.7);

копію РНОКПП ОСОБА_1 (а.с.8);

клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду без його участі (а.с.9).

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України № 3733-IX від 22.05.2024, що набрав чинності 19.12.2024, було внесено зміни до КУпАП, та викладено статтю 173-2 КУПАП в наступній редакції.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка до вищезазначених змін містила, окрім іншого, і такий склад правопорушення як дії, внаслідок яких могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тобто адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачалася також у випадку гіпотетичного завдання шкоди потерпілому, з 19.12.2024 не передбачає адміністративної відповідальності за такі дії.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи за статтею 173-2 КУпАП, працівникам поліції необхідно враховувати зміни, внесені ЗУ № 3733-IX від 22.05.2024, що станом на день вчинення правопорушення за протоколом серії ВАД № 314775 від 11.03.2025 вже набрали чинності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки завдана шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, отже обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як зазначається у ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі ВАД №314775 від 11.03.2025, викладено зміст обвинувачення та зазначено, що ОСОБА_1 , умисно висловлював погрози та нецензурно лаявся відносно матері ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про наслідки, що спричинені протиправними діями, зазначеними у диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, а отже, формулювання адміністративного правопорушення у вищевказаній формі не містить ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (в редакції змін, внесених ЗУ № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024).

Таким чином, суть обвинувачення щодо вчиненого правопорушення, яка сформульована у протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, у протоколі ВАД №314775 від 11.03.2025 та в копії термінового заборонного припису зазначено, що потерпілою є ОСОБА_2 .

Однак, у рапорті, зазначено, що заявницею є ОСОБА_3 , та у власноруч написаній заяві, заявницею є ОСОБА_3 .

Письмові пояснення написані працівником поліції від імені ОСОБА_2 , разом з цим, зазначено, що з її слів записано вірно ОСОБА_3 .

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах наявні розбіжності в імені потерпілої особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суть адміністративного правопорушення, викладена інспектором з РПП СПД№1ВП№2 ПРУП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом поліції Деркачем Ю.С. в фабулі протоколу ВАД №314775 від 11.03.2025, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім того, протокол містить суперечності стосовно імені потерпілої особи.

Суд керується та оцінює виключно тими обставинами в справі, які зазначені в описовій частині протоколу і не може самостійно змінювати чи доповнювати фабулу протоколу.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено з грубим порушенням вимог законодавства, та не може бути допустимим доказом і не може бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

Крім того, суд наголошує на тому, що обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП є вчинення дій внаслідок яких особі була нанесена шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, в даному випадку у протоколі про наявність такої ознаки не зазначено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Зазначені вище обставини у їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів даного адміністративного провадження.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Зазначені вище обставини у їх сукупності викликають обґрунтований сумнів у законності дій поліцейських при оформленні матеріалів даного адміністративного провадження.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Окрім того, судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08,стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка є необхідним його елементом станом на момент його вчинення 11.03.2025 відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції змін, внесених ЗУ № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024), відтак згідно пред`явленого обвинувачення відсутній склад правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 248, 251, 252, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Романенко