Провадження № 33/801/240/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Болдіжара Владислава Сергійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2024 по справі № 127/18425/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2024 по справі № 127/18425/24 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп в дохід держави.

Як зазначено в постанові суду, 29.05.2024 о 15:30 год в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, в районі будівлі № 26А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Carina д. н. з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної фіксації на портативну нагрудну камеру працівника патрульної поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (вх № 1786 від 14.02.2025, № 2229 від 21.02.2025), яка подана засобами поштового зв`язку 12.02.2025, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано, що під час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння свідки були відсутні; відеозапис відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не був наданий у зв`язку із його втратою; суду не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2024 з тих підстав, що постанова суду винесена 9.10.2024 у його відсутності, ОСОБА_1 проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 з 13.12.2024 та перебуває в зоні бойових дій; про постанову суду дізнався лише 10.02.2025, а апеляційну скаргу подано 14.02.2025, тобто протягом десяти днів з дня коли він дізнався про оскаржувану постанову суду.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи за адресою зазначеною в апеляційній скарзі, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 411 /а. с. 60-61, наявні у справі довідки від 26.02.2025 від 12.03.2025 /а. с. 58, 62/.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду винесена 9.10.2024 у відсутності ОСОБА_1 ; у справі відсутні докази вручення копії постанови від 9.10.2024 ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 з 13.12.2024 та перебуває в зоні бойових дій; про постанову суду дізнався 10.02.2025, а апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 12.02.2025, тобто протягом десяти днів з дня коли він дізнався про оскаржувану постанову суду.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 383372 від 29.05.2024, згідно якого 29.05.2024 о 15:30 год в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе, в районі будівлі № 26А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Carina д. н. з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної фіксації на портативну нагрудну камеру працівника патрульної поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився /а. с. 2-3/;

- рапортом командира роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капітана поліції Коваленка В. від 29.05.2024, згідно якого під час несення служби 29.05.2024 біля 15 год 30 хв у складі екіпажу «Юнкер-151» спільно з старшим лейтинантом поліції Павленком С. І. в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, 26А, було зупинено автомобіль Toyota Carina д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР України. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у повному обсязі. Водія було відсторонено від керування транспортного засобу /а. с. 4/;

- відеозаписом (час з 15:34 по 16:03) /а. с. 5/, з якого вбачається, що працівника поліції зупинено автомобіль Toyota Carina д. н. з. НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі на неодноразові вимоги працівника поліції (час 15:35-15:46) ОСОБА_1 ухилився, повідомивши, що він випив бутилку пива час тому (час 15:36), просив не складати протокол, він залишить машину тут і піде, пізніше повідомив, що не він був за кермом автомобіля (час 15:46), тобто вчиняв дії по ухиленню від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не враховано, що під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідки були відсутні, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі зафіксовано працівниками поліції на відеозаписі, а тому присутність двох свідків не є обов`язковим у такому випадку, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

Відеозапис в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, він містить фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підстав вважати, що працівниками поліції порушено положення статті 266 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Аргументи апеляційної скарги про те, що відеозапис відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не був наданий у зв`язку із його втратою апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься відеозапис, наданий працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суду не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже з відеозапису видно, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на неодноразові вимоги (час 15:35, 15:40, 15:41, 15:44) працівника поліції ОСОБА_1 ухилився (час 15:35-15:46), повідомивши, що він випив бутилку пива час тому (час 15:36), просив не складати протокол, він залишить машину тут і піде, пізніше повідомив, що не він був за кермом автомобіля (час 15:46), тобто вчиняв дії по ухиленню від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тривале не надання чіткої відповіді на запитання щодо наміру пройти огляд, ухилення від проходження огляду, були вірно розцінені працівником поліції, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 252, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2024 по справі № 127/18425/24.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 9.10.2024 по справі № 127/18425/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота