П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Примак-Березовська О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2024 року о 8 год. 10 хв., ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 17, керував транспортним засобом «Hyundai Elantra X», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що у день водіння транспортним засобом наркотичні речовини не вживав, переконливих причин відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння суду не надав.

Представник правопорушника адвокат Бурун А.М. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що категорична відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи відсутня. Пояснив, що на відеозаписі з нагрудних камер патрульних поліцейських ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду, а наступна відмова від такого не чітко зрозуміла з контексту діалогу між ОСОБА_1 та поліцейським, що міститься на відеозаписі. Отже, адвокат просив розцінювати пояснення правопорушника не як відмову від проходження огляду, а як тиск на нього з боку патрульних поліцейських.

При цьому ані правопорушник, ані його представник не надали переконливих доказів у підтвердження того, чому ОСОБА_1 не скористався правом самостійно пройти медичний огляд та підтвердити відсутність стану наркотичного сп`яніння. Їхнє посилання на те, що ОСОБА_1 не було вручено відповідне направлення на проходження огляду не підтверджується матеріалами протоколу, а також не спростовує факт відмови від проходження такого огляду, що покладено в основу складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання двічі викликався свідок інспектор 2 взводу 2 роти 3 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 , яким складено протокол, однак такий не з`явився.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень статтею 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №162085 від 30 жовтня 2024 року, матеріалами відеофіксації правопорушення, на яких зафіксована відмова правопорушника від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; направленням водія для проведення огляду на стан сп`яніння від 30 жовтня 2024 року.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно статті 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд ретельно дослідивши матеріали відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських похвилинно заслухав діалог між ОСОБА_1 та поліцейським, з якого вбачається неодноразова спроба правопорушника уникнути відповідальності шляхом численних прохань не проходити медичний огляд та "домовитися". Також суд зазначає, що пояснення правопорушника під час самої події вказують на те, що він вживав наркотичні засоби в межах декількох днів і його пояснення постійно змінювалися. Спершу правопорушник зазначив, що взагалі не вживає наркотичні засоби. Після уточнення поліцейського, ОСОБА_1 зазначено про те, що він вживав наркотичні засоби орієнтовно пів року тому, а остаточні пояснення дані особисто ОСОБА_1 , вказують на те, що він вживав наркотичні засоби декілька днів до події.

Суд надає оцінку вказаним пропозиціям ОСОБА_1 "домовитися" та постійну зміну пояснень виключно в контексті складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, і тлумачить зазначене за своїм внутрішнім переконанням, як спробу уникнення відповідальності, знаючи про настання відповідних наслідків. Це зокрема підтверджується тим, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічною статтею КУпАП (станом на день розгляду вважається таким, що не притягувався). Однак, з огляду на вказане, ОСОБА_1 розумів причинно-наслідковий зв`язок між відмовою від проходження медичного огляду та складенням протоколу про адміністративне правопорушення саме з підстав відмови.

При цьому, правопорушник не був позбавлений можливості спростувати наявність стану наркотичного сп`яніння у спосіб, визначений законом, пройти медичний огляд самостійно та надати відповідні докази під час розгляду даної справи.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його представника про вчинення будь-якого тиску з боку патрульних поліцейських, позаяк такі доводи спростовуються зазначеним вище відеозаписом.

Інших переконливих доказів про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, саме в контексті складу щодо відмови від проходження медичного огляду, ані правопорушником, ані його представником суду не надано.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , взявши до уваги, що він має посвідчення водія, оцінивши обставини, передбачені статтями 34-35 КУпАП, суд вважає можливим застосувати стосовно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, згідно зі частини 1 статті 130 КУпАП.

Також, враховуючи вимоги статті 40-1 КУпАП, з правоопрушника необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-35, 40-1, частини 1 статті 130, статтями 247, 279, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень статті 308 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому копія постанови суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення строку для апеляційного оскарження, якщо скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

У разі апеляційного оскарження, постанова суду набирає законної сили у разі прийняття апеляційним судом судового рішення про повернення апеляційної скарги, закриття апеляційного провадження, залишення її без розгляду або без задоволення.

СУДДЯ О.С. Примак-Березовська