ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/ 6306 /24 Головуючий суду 1 інстанції: Вікторов В.В.
Провадження №: 33/818/ 551 /25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Борисовця О.І., без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_3 », водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом серії ЕПР1 № 139984 від 30.09.2024, 30.09.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM 480.19Т» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 , в м. Харкові по вул. Озерянській, 1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків. Діями ОСОБА_2 , відповідно до протоколу, порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 139972 від 30.09.2024, 30.09.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , в м. Харкові по вул. Озерянській, 1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT MAGNUM 480.19Т» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків. Діями ОСОБА_1 , відповідно до протоколу, порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139984 від 30.09.2024 року та серії ЕПР1 № 139972 від 30.09.2024 року, які були складені компетентною особою, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в якому викладено суть вчиненого правопорушення; письмовими поясненнями водіїв; схемою місця ДТП від 30.09.2024 року, якою зафіксовано місце ДТП та характер ушкоджень, отриманих транспортними засобами внаслідок ДТП. Схема ДТП підписана учасниками ДТП без зауважень, а тому у суду відсутні підстави сумніватися в об`єктивності даних, викладених в них.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі відносно нього саме за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4 , інший учасник ДТП ОСОБА_2 власну вину у вчиненні ДТП визнав, а тому саме він винен у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Апелянт зазначає, що в момент ДТП не рухався, знаходився у правій смузі руху з наміром повернути праворуч, тому ПДР України не порушував.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання прибули особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник.

В судовому засіданні останні підтримували доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлювали незгоду з рішенням суду першої інстанції та просили його скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і закрити провадження по справі відносно нього саме за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з протоколом серії ЕПР1 № 139972 від 30.09.2024, 30.09.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , в м. Харкові по вул. Озерянській, 1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «RENAULT MAGNUM 480.19Т» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків. Діями ОСОБА_1 , відповідно до протоколу, порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Також встановлено, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 згідно з протоколом серії ЕПР1 № 139984 від 30.09.2024, 30.09.2024 о 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM 480.19Т» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 , в м. Харкові по вул. Озерянській, 1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків. Діями ОСОБА_2 , відповідно до протоколу, порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення свідка Загребельної зводяться до того, що 30 вересня 2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., вона їхала в салоні автомобіля «NISSAN LEAF» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 , як пасажирка таксі. Рухаючись по вул. Озерянській в напрямку вул. Полтавський Шлях, перед «Пішохідним переходом» вони зупинилися. В цей час, разом з ними, зліва від них під`їхала вантажівка «RENAULT MAGNUM», під керуванням ОСОБА_2 та теж зупинилася. Потім, коли вони хотіли повертати праворуч, водій вантажівки, через декілька секунд теж повернув праворуч, зачепив їх автомобіль правою боковою частиною причепу, потягнув до перехрестя, затягнувши їх автомобіль на тротуар. Вантажівка зліва їх прищемила, та потягла. На пішохідному переході, зліва направо переходили, та якраз з їхнього боку проходив чоловік. У автомобіля «NISSAN LEAF», під керуванням ОСОБА_1 , повністю пошкоджена ліва частина автомобіля.

Пояснення водія ОСОБА_1 зводяться до того, що 30 вересня 2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , він рухався по вул. Озерянській в м. Харкові, ближче до правого краю, з наміром повернути праворуч на вул. Полтавський Шлях. Також зазначив, що він таксує, тому в салоні його автомобіля знаходилася пасажирка ОСОБА_4 . Зупинившись перед «Пішохідним переходом» побачив, що ліворуч з його автомобілем порівнявся автомобіль, «RENAULT MAGNUM» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом, під керуванням ОСОБА_2 , вони разом зупинилися. Через декілька секунд, інший водій почав рух, а він залишився на місці, та відчув, як інший автомобіль зачепив його автівку правою боковою частиною причепу, потягнув до перехрестя, затягнувши його автомобіль на тротуар. Він не рухався, стояв, а водій його протягнув. Пошкоджена вся ліва частина його автомобіля, повністю відірваний передній бампер, того що він його протягнув. Водій іншого автомобіля його протягнув на відстань приблизно 4-5 метрів. Винним в даній дорожньо-транспортній пригоді, вважає водія ОСОБА_2 .

Пояснення водія ОСОБА_2 зводяться до того, що 30 вересня 2024 року близько 13 год. 00 хв., керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM 480.19Т» д.н.з НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 , він рухався по вул. Озерянській в бік вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, дана вулиця має одну смугу руху, в одному напрямку. Для того, щоб мати змогу повернути праворуч, враховуючи габарити транспортного засобу, він прийняв максимально допустиме ліве положення, згідно ПДР України, в момент зупинки перед «Пішохідним переходом», автомобілів з права від нього не було. Коли він впевнився, що на головній дорозі автомобілі відсутні, тобто він має змогу виїжджати з другорядної дороги на головну, розпочав рух, став повертати праворуч і раптом почув скрегіт металу. Виглянувши в праве дзеркало побачив автомобіль «NISSAN LEAF» д.н.з НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Удар був в праву частину, у причепа є винос, посередині причепа був удар. Коли він під`їжджав до перехрестя, рухався зі швидкістю, приблизно 10 км/год. При здійсненні ним повороту, транспортних засобів не було, автомобіля «NISSAN LEAF», під керуванням ОСОБА_1 зовсім не було. Якби водій автомобіля «NISSAN LEAF» ОСОБА_1 , був з права від нього, він би його бачив і пропустив. Зіткнення сталося перед «Пішохідним переходом», він почав повертати, почув стук. В салоні автомобіля «NISSAN LEAF» знаходилася жінка. Вважає, що в скоєнні ДТП винні обидва водія, так як водій ОСОБА_1 теж не дотримався бокового інтервалу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення щодо залишення постанови суду першої інстанції без змін як щодо водія ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судом першої інстанції приймались максимум зусиль для об`єктивного розгляду даної справи, в тому числі призначення автотехнічної експертизи, однак правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проведення такої експертизи, підтвердженням чому є відповідна його заява в матеріалах справи (а.с.40-41). ОСОБА_1 мотивує це тим, що інший учасник відмовився від проведення призначеної автотехнічної експертизи, однак не зміг пояснити, чому ні він, ні його захисник не наполягали на проведенні автотехнічної експертизи з участю транспортного засобу, керованого водієм ОСОБА_1 із залученням іншого транспортного засобу тієї ж самої марки та вагової категорії, як автомобіль, яким керував ОСОБА_2 .

По відеоконференцзв`язку ОСОБА_2 в судовому засіданні 05 березня 2025 року зазначив безапеляційно, що він вважає винним як себе, так і водія ОСОБА_1 , який не дотримався бокового інтервалу, вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим та не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Тому суд апеляційної інстанції приймає до уваги порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР, де зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати як безпечної дистанції, так і безпечного інтервалу.

Допитаний в судовому засіданні водій ОСОБА_1 на запитання суду двічі пояснив, що боковий інтервал від лівої частини його автомобіля і правої частини автомобіля під керуванням ОСОБА_2 був приблизно 50 сантиметрів (не більше пів метра, як він зазначив), однак правила дорожнього руху рекомендують водіям під час вибору безпечного інтервалу рухатися якомога ближче до краю проїжджої частини, дотримуватися допустимих інтервалів не менше 0,8 метра, щоб запобігти зіткненню, та не більше 2,5 метра для того, щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів.

На думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не дотримався такого бокового інтервалу, що і було причиною для допущення ним даної ДТП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає в діях правопорушника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року по справі щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.М. Курило