Справа № 711/1452/25
Номер провадження 3/711/542/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1

№ 251835 від 20.02.2025 за ст. 122-4 КУпАП та протокол серії ЕПР1 № 251829 від 20.02.2025 за ст. 124 КУпАП), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 18 лютого 2025 року, близько 17:26 години, керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , у м. Черкаси по вул. Смілянська, 23, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Camry», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , чим порушив п. 10.9. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, згідно з протоколом серії ЕПР1 № 251835 від 20.02.2025, ОСОБА_1 , 18 лютого 2025 року, близько 17:26 години, керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , у м. Черкаси по вул. Смілянська, 23, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав повністю. Пояснив, що 18.02.2025 він припаркував автомобіль на стоянці біля Будинку Торгівлі та чекав на дружину. Після того, як прийшла дружина, виїжджав із парковки заднім ходом, однак ніякого удару не відчув і в дзеркало заднього виду теж нічого не помітив. Вдома залишив машину під під`їздом, підстав її оглядати не мав, оскільки не здогадувався про якісь пошкодження чи сліди. Наступного дня йому зателефонували з управління патрульної поліції і повідомили, що ним було скоєно ДТП вчора на стоянці, та порадили оглянути машину на предмет ушкоджень. Він оглянув автомобіль та дійсно виявив дві подряпини на задньому бампері зліва, про що повідомив поліцію. До управління патрульної поліції ОСОБА_1 поїхав наступного дня, оскільки в день дзвінка не зміг піти з роботи.

Щодо провини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що не мав умислу залишати місце ДТП, оскільки навіть не підозрював, що зачепив іншу машину. Парктроніків та камер заднього виду в його машині немає, удар він не відчув, ніхто з водіїв чи присутніх на парковці осіб йому не подав жодного сигналу про ДТП. Якби він відразу помітив, що спричинив ДТП, то місце події не залишав би, оскільки компенсацію потерпілому могла виплатити його страхова, йому б залишилось тільки за свій рахунок відремонтувати власний автомобіль і в підсумку він поніс би менші витрати, ніж зараз має сплачувати штрафи за порушення ПДР і відшкодування потерпілому. Також ОСОБА_1 надав у судовому засіданні для ознайомлення розписку власника транспортного засобу «Toyota Camry», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_2 від 05.03.2025 про отримання грошового відшкодування в сумі 13 000 грн від ОСОБА_1 за пошкодження, завдані в результаті ДТП 18.02.2025, і відсутність претензій будь-якого характеру до останнього.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на

п.10.9 та п. 2.10.а ПДР України, як зазначено в протоколах. Тому, розглядаючи цю справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 251829 від 20.02.2025; схемою місця ДТП, до якої у ОСОБА_1 , зауважень не було; рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Черкаській області Б. Подольського від 18.02.2025 про виявлення водієм «Toyota Camry» пошкоджень заднього правого крила і задніх правих дверей; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.02.2025, за змістом ідентичних його поясненням у судовому засіданні; письмовими поясненнями водія транспортного засобу «Toyota Camry», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_3 від 18.02.2025 про виявлення пошкоджень машини і отримання від випадкового свідка відомостей про автомобіль, що вчинив ДТП.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КупАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.9 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу, надано: копію протоколу серії ЕПР1 № 251835 від 20.02.2025, схему місця ДТП, копію рапорту інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Черкаській області Б. Подольського від 18.02.2025 про виявлення водієм «Toyota Camry» пошкоджень заднього правого крила і задніх правих дверей, копії зазначених вище письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.02.2025 та водія транспортного засобу «Toyota Camry», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , ОСОБА_3 від 18.02.2025.

Разом з цим, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 з приводу залишення ним місця ДТП, за що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене

ст. 122-4 КУпАП, суд дійшов до наступного.

Стаття ст. 122-4 КУпАП установлює адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За вимогами п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху, і прагне цього.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Натомість, під час судового розгляду за результатами дослідження доказів установлено, що ОСОБА_1 під час виїзду з паркувального місця не помітив, що пошкодив інший транспортний засіб «Toyota Camry», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , лише після дзвінка працівників поліції оглянув власний автомобіль, помітив на ньому є пошкодження та прибув до управління патрульної поліції, де надав пояснення, після чого зв`язався із власником пошкодженої машини - чоловіком потерпілої ОСОБА_2 та відшкодував завдані збитки, тобто відомостей про себе не приховував та наміру переховуватися не мав. Такі обставини підтверджуються як поясненнями ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_2 про відшкодування йому збитків завданих автомобілю під час ДТП, так і характером пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

Враховуючи обставини події, суд вважає, що ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, оскільки не усвідомлював, що став учасником ДТП.

Відсутність умислу на вчинення правопорушення у водія ОСОБА_1 свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ставлення до вчиненого, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за

ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у межах санкції статті у виді штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1

ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 23.08.2018, від сплати судового збору він звільняється.

Керуючись положеннями статей 36, 122-4, 124, 247, 279, 283 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КпАП України - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (тисячу сімсот) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко