Справа № 615/1943/24
Провадження № 3/615/24/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

02.10.2024 року об 11 год 20 хв на автодорозі М-03 430 км в м. Валки Харківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141146.

ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, захисник зазначив, дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений на блок-посту, правил дорожнього руху він не порушував, причин зупинки не було, більш того не має свідка який ніби то повідомляв про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Захисник зауважив, що вказана зупинка працівниками поліції ОСОБА_1 була безпідставною та незаконною. Працівник поліції не оглядаючи ОСОБА_1 перелічив ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, водію не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу. В подальшому поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що він має право відмовитись від проходження огляду, однак стаття 266 КУпАП та п. 2.5 ПДР не передбачає право відмовитись, тобто фактично поліцейський ввів в оману особу щодо можливості відмовитись від проходження огляду. Отже, поліцейський роз`яснив право, але водій не усвідомлював наслідки, які можуть настати в результаті відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, у ОСОБА_1 не було ніяких ознак алкогольного сп`яніння, а тим більше ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь позавчора, тобто у нього не було наміру порушувати п. 2.5 ПДР України. Після складання протоколу ОСОБА_1 поїхав до лікарні та просив пройти огляд, однак йому було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та окремо, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, була доведена сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 141146 від 02.10.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчить його підпис;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2024 року;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області Єфременкова М.;

- довідкою інспектора ВАП Бурикіної В., відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- відеозаписами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких встановлено, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . З відеозапису export-rooy1.mp4 вбачається, що працівник поліції запитує в ОСОБА_1 коли він вживав алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповідає, що вживав позавчора. Після цього працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він вбачає ознаки такі як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився, посилаючись на те, що немає часу. Далі поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не заперечує. Після цього працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 можливість пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер або в лікарні - Валківській ЦРЛ, або відмовитись, на що ОСОБА_1 відповідає, що йому зрозуміло та фактично відмовляється від проходження вказаного огляду. Далі працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування транспортними засобами.

Дослідивши зміст відеозапису суд приходить до висновку, що від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні за клопотанням захисника був викликаний опитаний працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 . Свідок пояснив, що під час несення ним служби на стаціонарному посту невідомий водій зупинився та повідомив, що позаду нього через декілька автомобілів рухається автомобіль сірого кольору універсал та попросив зупинити його на посту, оскільки водій рхався по зустрічній смузі, порушував правила дорожнього руху та попросив перевірити його в порядку чинного законодавства. Поліцейським був зупинений автомобіль форд сірого кольору, після чого виявлено, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього, поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився.

Стосовно тверджень захисника про неможливість наділення поліцейського процесуальним статусом свідка, суд зазначає, що перелік осіб, які беруть у часть у провадженні в справі про адміністративне правопорушення визначений Главою 21 КУпАП. Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. При цьому працівник поліції був викликаний за клопотання сторони захисту, та іншого процесуального статусу у такому випадку Главою 21 не передбачено.

Стосовно пояснень захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до положень постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 в умовах правового режиму воєнного стану, на блокпостах допускається вжиття заходів з контролю в`їзду/виїзду включають, у тому числі, затримання транспортних засобів.

Щодо пояснень захисника про те, що ОСОБА_1 не усвідомлював правових наслідків відмови водія від прохоидження огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі пояснення спростовані відеозаписом, на якому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки у вигляді складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Стосовно тверджень захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що виходячи з п. 2 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 виявлення ознак сп`яніння у водія належить до компетенції поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України. У даному випадку такі ознки вказані поліцейським у акті огляду та протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без доповнень та зауважень.

Захисником, засобами електронного суду, було долучено до матеріалів справи у якості доказу по справі відеозапис 870736.MP4 для підтвердження звернення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Захисник пояснив, що ОСОБА_1 був готовий здати кров на алкоголь, однак в лікарні йому відмовили, оскільки у водія відсутнє направлення.

У Рішенні Конституційного суду України від 20.10.2011 року № 12-рп/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України 254к/96-ВР) "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою згідно з частиною другою статті 66 Кодексу (1001-05) речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України (254к/96-ВР), зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом ( 2135-12 ).

Дослідивши і оцінивши зміст відеозапису 870736.MP4 суд дійшов висновку, що такий відеозапис був здійснений шляхом прихованої фіксації відомостей за допомогою аудіо-, відеозапису в середині публічно доступного місця, без відома присутніх у цьому місці осіб.

На підставі викладеного суд визнає недопустимими відомості, які зафіксовані на відеозаписі 870736.MP4.

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:

отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/1943/24.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 13.03.2025 року.

Суддя А.М. Левченко