Справа № 131/1725/24
Провадження № 33/801/146/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Петрика Віталія Віталійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 січня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що він автомобілем не керував, огляд не проходив, оскільки не мав жодних підстав для його проходження і в момент приїзду працівників поліції до нього перебував на території підприємства. Про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався зі слів третіх осіб.

21 лютого 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Петрика В.В. надійшло клопотання про долучення доказів.

Також 21 лютого 2025 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення.

03 березня 2025 року від адвоката Петрика В.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

14 березня 2025 року від адвоката Петрика В.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги та додатки (відповіді на запити адвоката).

В силу того, що ОСОБА_1 не приймав участі в судовому засіданні в суді першої інстанції, апеляційний суд ухвалив прийняти вказані документи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Петрика В.В., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №819669, складеного інспектором СРПП Гайсинського РУП старшим лейтенантом поліції Оцупком О.Ю., 13 листопада 2024 року о 21 год. 50 хв. в с.Дашів Гайсинського району по вул. Захисників України водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 819669 від 13 листопада 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; відеозаписом.

Однак, вказаний висновок зроблений судом за неповного з`ясування обставин даної справи.

У ч. 7 ст. 294 КУпАП зазначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він не керував транспортним засобом, а відтак законних підстав проходити огляд не було.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує, що поліцейські приїхали до нього на роботу, сказали, що від нього чути запах алкоголю і що йому потрібно пройти огляд. Він запитав щодо підстав проведення такого огляду, однак, поліцейські поїхали. У подальшому він дізнався, що на нього накладено штраф. Він повідомив поліцейським свої дані, а про те, що вони будуть складати відносно нього протокол він не знав. Йому лише сказали, що документи прийдуть поштою. Автомобілем керував його товариш ОСОБА_2 .

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

У першу чергу апеляційний суд зважає на відеозапис з нагрудної камери поліціантів.

З відео вбачається, що працівники поліції їдуть на службовому автомобілі і подають сигнал для зупинки авто, яке рухається попереду. Після зупинки службового автомобіля, працівник поліції одразу підходить до авто ВАЗ 2107, і з водійського місця авто виходить ОСОБА_1 .. На пасажирському місці знаходиться невстановлена особа. Фари авто ввімкнені.

Факт керування авто ВАЗ 2107 підтверджує і сам ОСОБА_1 , надаючи усні пояснення поліцейським на місці зупинки та неодноразово повторюючись:

- «…я притормозив, виключив поворот…» (21:45:00+10 сек.);

- «…ви ж бачили я стояв…» (21:46:25);

- «…я не тікав, я призупинився…» (21:47:25);

- «…я став, я просто став…» (21:48:00);

- «... я просто повернув сюди…» (21:48:25);

- «…я дивлюся, ви мигаєте - я став, я «тупо» просто став…» (21:48:07).

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є надуманими та спрямовані на уникнення від відповідальності.

Але такі дії ОСОБА_1 не звільняють поліціантів від обов`язку дотримуватися вимог законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, який передбачений статтею 18 Закону України «Про національну поліцію».

За змістом статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта, а також іншими документами.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №819669 від 13 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився.

З відеозапису з нагрудної камери поліціанта встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповів, що він не хоче нічого проходити. Поліцейські повідомили, що в такому разі відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, так як він відмовився від проходження огляду. Після цього поліцейський запитав в ОСОБА_1 : «Копію протоколу підписувати будете? Не будете?» і не дочекавшись відповіді на поставлене запитання поліціант озвучив: «Все, добре. Ви відмовилися. Прийде вам поштою. Поїхали».

Із вказаного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки у присутності ОСОБА_1 працівниками поліції не складався.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

У пункті 8 вказаного Порядку зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, поліцейський повинен був скласти протокол після отримання відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, із застосуванням технічних засобів відеозапису, або, у разі неможливості застосування таких засобів - в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП, який є одним із доказів у справі.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 254 КУпАП, якою визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні положення закріплені і в розділі ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Із аналізу вказаних норм слідує, що протокол про адміністративне правопорушення повинен був складатися у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (навіть якщо не на місці зупинки).

У поданому 03 березня 2025 року клопотанні ОСОБА_1 заперечує складання поліцейськими документів, в тому числі і протоколу, у його присутності.

Це ж підтвердив у своїх письмових поясненних ОСОБА_1 ..

Складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нормами КУпАП не передбачено і свідчить про порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд зважає на те, що працівники поліції вказали, що протокол направлять ОСОБА_1 поштою, однак, цього вони не зробили (відсутні докази цьому в справі).

Фактично, поліціанти склали у невстановленому місці адміністративні матеріали і направили їх одразу до суду.

У протоколі вся інформація (крім звинувачення) не відповідає дійсності ( ОСОБА_1 не відмовлявся від підпису протоколу; йому не роз`яснювали його права; він не відмовлявся від отримання копії протоколу; його не ознайомлювали з направленням на огляд в медичний заклад).

Апеляційний суд за клопотанням адвоката Петрика В.В. викликав в судове засідання поліціантів ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), які б можливо спростували ті чи інші твердження ОСОБА_1 , однак, вони знехтували викликом до суду, чим фактично підтвердили позицію ОСОБА_1 ..

Суд першої інстанції, зважаючи на неотримання ОСОБА_1 судової повістки, повинен був з метою належного розгляду справи здійснити повторний виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду з метою з`ясування його позиції по справі.

Відтак, вказані доводи апеляційній скарзі в цій частині є обґрунтованими, тому заслуговують на увагу.

Апеляційний суд звертає увагу, що суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст.62 Конституції України).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Встановивши вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що поліціантами не було дотримано порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а тому протокол не може вважатися належним і допустимим доказом у справі.

За вказаних обставин, надавати оцінку решті доводам апелянта не має правового значення.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало