ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/6287/24 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/211/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Железняка В.К., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Железняка В.К на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 4 жовтня 2024 року о 10 годині 57 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд. 21 по вул. Першотравневій в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Citroen С4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, так і в закладі охорони здоров`я, результат позитивний, що підтверджується медичним висновком № 8790 від 4 жовтня 2024 року, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Железняк В.К., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суд не в повній мірі встановив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що викладені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові не в повній мірі відповідають дійсності. Так, окрім документів, які долучені до матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратна, що знижують увагу та швидкість реакції № 8790 від 4 жовтня 2024 року, складений за результатами його огляду лікарем наркологом. За відомостями даного акту встановлено у видихуваному повітрі ОСОБА_1 - 0,39 проміле, а через 20 хвилин 0,30 проміле. Дата калібрування технічного приладу, яким проводився огляд лікарем наркологом в акті не зазначена.

Вважає, що зазначена різниця у результатах вимірювання Alcotest Drager 6820 в проміжок часу 35 хвилин у видихуваному ОСОБА_1 повітрі: 0,41, 0.39 та 0,30 проміле, свідчить про наявність похибок в роботі вказаних приладів.

При цьому, технічний прилад за допомогою якого поліцейським був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, був калібрований 10 жовтня 2023 року, і на момент тестування фактично підлягав наступному калібруванню, інтервал якого становить один рік.

Вказав, що на запит сторони захисту з УПП в Запорізькій області надано витяг з експлуатації приладу Alcotest Drager 6820 про його технічні характеристики. З даного витягу вбачається, що зазначений прилад має допустиму похибку 0,042 проміле. А відтак можуть показувати наявність алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності стану сп`яніння, визначеного законодавством. Таким чином, при максимальному допустимому результаті тесту у водія 0,2 проміле, з урахуванням похибки приладу Alcotest Drager 6820, закладеної в пристрій виробником, можливі покази приладу від 0,158 проміле до 0,242 проміле.

З урахуванням наведеного вважає, що зафіксований результат сп`яніння ОСОБА_1 , який склав 0,30 проміле, не в значній мірі перевищує максимальну допустиму норму 2,42 проміле (з урахування похибки приладу Alcotest Drager 6820).

Акцентує увагу, що положення Інструкції про стан сп`яніння при результаті спеціального технічного засобу з показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові не відповідає чинному законодавству. З огляду на положення Віденської Конвенції, яка є частиною національного законодавства України та містить цифрові покажчики допустимого рівня вмісту алкоголю, як в крові людини та й в повітрі, що видихається, зокрема 0,50 грамів алкоголю в крові та 0, 25 мг на літр повітря, що не є тотожнім поняттям з похибкою технічного засобу вимірювання. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становить 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і в перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і в повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

Отже вважає, що вміст алкоголю в повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права 0,5 проміле.

Звернув увагу суду на те, що з відеозапису події не вбачається у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та нечіткої мови. Разом із цим, ОСОБА_1 заперечував вживання алкогольних напоїв 4 жовтня 2024 року.

Просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 , провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

У судовому засідання адвокат Железняк В.К. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 страждає захворюванням печінки та нирок, алкогольні напої не вживає. На теперішній час ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ та має потребу у проведенні хірургічного втручання.

ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 142533 від 4 жовтня 2024 р. підтверджується:

- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер 6820» від 4 жовтня 2024 р. з результатом 0,41‰ (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 жовтня 2024 року (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8790 від 4 жовтня 2024 року (а.с. 6);

- відеозаписом події (а.с. 10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,41 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився, внаслідок чого був доставлений до закладу охорони здоров`я, для проходження огляду лікарем наркологом.

На переконання судді апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення в рамках даної справи.

За наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8790 від 4 жовтня 2024 р.

Суддя апеляційного суду констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад «Alcotest 6820» використаний із порушення його експлуатації при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки з роздруківки результату тестування ОСОБА_1 вбачається, що останнє калібрування приладу DRAGER Alcotest 6820 відбулося 10 жовтня 2024 року, тобто в межах річного строку передбаченого для калібрування вимірювача вмісту алкоголю.

Отже, наведене свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» співробітниками поліції із дотриманням умов експлуатації даного пристрою.

На посилання в апеляційній скарзі про те, що результат повторного огляду ОСОБА_1 проведений лікарем наркологом, який складає 0,30 проміле не перевищує граничні показники, які передбачені міжнародним законодавством, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, зі змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01.05.1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0.50 г чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п. 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Однак, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0.25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де законодавчо встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0.2%.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Железняка Віктора Кузьмича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/6287/24