Справа №: 148/320/25
Провадження № 3/148/215/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч.2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП

за ст.126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25.01.2025 близько 08.45 години по вул. Шевченка в с. Копіївка Тульчинського району Вінницька область, ОСОБА_1 керував скутером «Ямаха Джог» без посвідчення водія, тобто не маючи права керування даним транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП визнав у повному обсязі, просив суворо не карати.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог пункту 2.1 Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На вимогу працівника поліції особа, яка керує транспортним засобом повинна зупинитись та надати посвідчення водія, інші документи, що визначені законодавством.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Із змісту ст. 23 КУпАП встановлено,' що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Також стаття ЗО КУпАП не містить застереження про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на осіб, які не отримували такого права.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом особи без будь-яких застережень.

Чинне адміністративне законодавство розрізняє таких суб`єктів, як осіб, які здійснюють керування транспортним засобом та водія транспортного засобу. Відмінність вказаних суб`єктів полягає в тому, що водій транспортного засобу - це особа, яка здійснює керування таким транспортним засобом на законних підставах, оскільки набула у встановленому законом порядку право керування транспортним засобом. На відміну від водія, суб`єкт, передбачений ч.2 ст. 126 КУпАП, - це особа, яка не має (не набувала) права керування транспортним засобом у встановленому законом порядку.

Частина 5 ст. 126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом або позбавлена такого права, однак, здійснює таке керування повторно, протягом року. При цьому санкція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює обов`язкове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.

Зважаючи на викладене вище, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак повторно протягом року вчинила правопорушення у вигляді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного та судової практики, що склалась упродовж останнього часу, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

При цьому об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа №702/301/20) звертала увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Обґрунтовуючи доводи, наведені у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

Водночас Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобоми та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із копії постанови серії ББА № 334749 від 28.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Із копії постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.12.2024 в справі № 148/2760/24 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на на останнього накладено стягнення у вигляді штрафу 17000,00 грн. та позбавлення права керування ТЗ на 1 рік.

Факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 290877 від 25.01.2025; копією постанови серії ББА № 334749 від 28.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.12.2024 в справі № 148/2760/24 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП; копією постанови серії ББА № 335036 від 25.01.2025 у якій зазначені причини зупинки транспортного засобу та перевірки водія.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності, його ставлення до скоєного, визнання вини, майновий та сімейний стан, ступінь його вини, характер вчиненого правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке є потенційно загрозливим для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб. У зв`язку з чим вбачаю підстави задля накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки доказів про власником даного транспортного засобу, матеріали справи не містять, а тому накладення такого стягнення є необхідним і достатнім в даному випадку та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 30 33-35, 40-1, ч. 5 ст. 126, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 40800,00 (Сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. (отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, рахунок UA0002001, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (П`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП- НОМЕР_1 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук