Справа № 644/1672/25
Провадження № 3/644/625/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 р. м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Харківського районного управління № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює у ТОВ «Сервіс-Пей», не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з Харківського районного управління № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал за вих. № 11492/149-67 від 24.02.2025 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ), про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП України (а.с.9).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 25.02.2025 справа № 644/1672/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с.10).

10 лютого 2025 року о 00 годині 14 хвилин ОСОБА_1 не виконала свій батьківський обов`язок у відношенні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що виразилось у його перебування в громадському місці, а саме під час дії комендантської години, останній свідомо прямував від вул. Роганська (біля супермаркету «АТБ») до місця мешкання, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Частиною 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколу серії ВАВ № 033346 від 22.02.2025 про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі ст.276 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає разом з сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учнем 8 класу. 09.02.2025 близько 14 години 00 хвилин її син пішов гуляти на вулицю, протягом дня вони підтримували зв`язок по телефону, шляхом обміну смс-повідомлень, заразом близько 23 години зв`язок по телефону перервався, смс-повідомлення перестали доставлятись, а телефон був поза зоною доступу абонента, і дитини станом на цей час вдома не було, у зв`язку з цим о 00 годи 13 хвилин ОСОБА_1 зателефонувала на лінію «102». Близько 00 годин 26 хвилин її син повернувся додому, стан його здоров`я був задовільний, ушкоджень не було.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Завданням КУпАП правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язаніпіклуватисяпроздоров`ядитини,їїфізичний,духовнийтаморальний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки диспозиція ст. 184 КУпАП передбачає саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд повинен з`ясувати, які саме обов`язки не були нею виконані, яким саме чином остання не виконувала свої батьківські обов`язки, у чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Суд звертає увагу, що у протоколі серії ВАВ № 03346 від 22.02.2025 про адміністративне правопорушення не розкрито, які саме неправомірні дії з боку ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, вказують на її умисне ухилення від батьківських обов`язків, у чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею батьківських обов`язків (а.с.1).

Згідно з рапортом поліцейського УПП в Харківській області Назаренко М.Ю, 10.02.2025 о 00 годин 31 хвилині прибувши на місце виклику було виявлено заявницю, яка повідомила, що син тільки що повернувся додому, з ним все в порядку, медичної допомоги та допомоги поліції не потребує, заяв та скарг не надходило (а.с.2).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання просить органи поліції перевірку по її виклику не проводити, оскільки її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернувся додому, претензій до нього не має (а.с.3).

З пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає разом з сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учнем 8 класу. 09.02.2025 близько 14 години 00 хвилин її син пішов гуляти на вулицю та ввечері не повернувся додому, тому о 00 годи 13 хвилин вона зателефонувала на лінію «102». Близько 00 годин 26 хвилин її син повернувся додому, стан його здоров`я був задовільний, ушкоджень не було (а.с.4).

З пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що мешкає разом з татом та мамою, 09.02.2025 близько 14 години 30 хвилин він пішов гуляти та відправив батькам свій GPS в онлайн режимі, виходив на зв`язок з мамою о 17 годині 38 хвилин. У цей вечір познайомився з товаришем, який мешкає на Рогані та пішов до нього додому в гості, вийшов від нього о 23 годині 45 хвилин, батарея на телефоні була розряджена, прийшов додому о 00 годині 15 хвилин. Прийшовши додому, батьки провели зі мною бесіду, що не можна порушувати правила комендантської години (а.с.7).

Відповідно до рапорту старшого інспектора СВП ВП ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції Єліфатова Р. Рибкіна А.М. від додаткових пояснень, щодо перебування її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вулиці під час дії комендантської годи, відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України та наявності її пояснень у матеріалах справи (а.с.8).

Суд дійшов переконання, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відсутній, оскільки у матеріалах справи не міститься даних про вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій чи бездіяльності щодо ухилення від здійснення належних батьківських обов`язків.

У зазначеному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема, не конкретизовано у чому полягає ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків, хоча це прямо випливає з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Зазначене свідчить про те, що жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги рішення у цій справі, суд керується насамперед цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та того, що суд не наділений повноваженням збирати докази вини чи невинності особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, недоведений.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши вказані вище документи, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події, суд дійшов переконання, що не доведено факт вчинення інкримінованого ОСОБА_1 діяння, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та її вину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у цій справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності у діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 184, 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.184 КУпАП України на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д. Паляничко