ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/136/25Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 33/817/139/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді 10 (десять) місяців 26 днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки 10 (десять) місяців 26 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн..

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 24 січня 2025 року о 16 год. 07 хв. в м. Борщеві по вул. С. Бандери, повторно протягом року, керувала транспортним засобом «Hyundai Santa FE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер 6810 прилад Арам 0601, відмовилася, проїхати в КНП «Борщівська міська лікарня» для проходження аналогічного огляду, також відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та перекваліфікувати її дії на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Свої доводи мотивує тим, що їй було невідомо, що рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року відносно неї за ч.1 ст. 130 КУпАП набрало законної сили 09 січня 2025 року, тому вона не може нести відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В даному випадку ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, однак до суду не з`явилася та не повідомила про поважність причин своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, що відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без участі останньої.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення сері ЕПР1 № 229241 від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовилася, а також відмовилася його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керувала водій ОСОБА_1 , пропонували останній пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2025 року в КНП «Борщівська міська лікарня».

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки вона не користувалась ременем пасивної безпеки, а також керувала автомобілем будучи позбавленою такого права, вказано про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також її права, передбачені ст.268 КУпАП.

Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення нею вимог п.2.5 ПДР України та вчинення нею даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує щодо невірної кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що на час складання протоколу їй було невідомо, що постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року набрала законної сили.

Такі твердження апелянта, які є аналогічними її доводам в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає неспроможними, виходячи з наступного.

Згідно постанови Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що вказана постанова суду набрала законної сили 09 січня 20125 року, тобто з моменту постановлення Тернопільським апеляційним судом рішення за наслідками апеляційного розгляду тієї справи.

Згідно п.1 Розділу VІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року №1395 повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, під час перевірки документів ОСОБА_1 особисто підтвердила, що постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2024 року після перегляду її в апеляційному порядку була залишена без змін, їй було відомо, що вона позбавлена права керування транспортними засобами на строк один рік, а також на момент зупинки вона вже оплатила штраф за вказаним рішенням.

Відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку повторного вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, суд дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, вірно кваліфікував її дії за ч.2 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вчинено повторно протягом року особою, яка вчиняла будь-яке з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя