Номер провадження: 33/813/567/25
Номер справи місцевого суду: 509/1465/24
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
10.03.2025 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.
за участю секретаря: Скрипченко Г.В.,
захисника Рашкевич С.О.
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн,
З протоколу серії ААД № 1952776 від 03.03.2024 вбачається, що 03 березня 2024 року о 00 годин 54 хв. водій ОСОБА_1 , під час дії воєнного стану, керувала транспортним засобом марки «Хонда» д.p.н. НОМЕР_1 по автодорозі Т-16-47 в селі Санжійка на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, почервоніння очей), від проходження експертизи на стан алкогольного сп`яніння на апарат та в медичному закладі водій відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що:
1) відеозапис з бодікамер поліцейських має переривчастий та вибірковий характер, що не дає змоги встановити послідовність подій;
2) ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Постановою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 січня 2025 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що уповноваженим органом не доведено факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в медичному закладі належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто запис з портативного відеореєстратора є належним та допустим доказом у справах про адміністративні правопорушення, а тим паче факту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або відмови від нього.

10 березня 2025 року в судовому засіданні Одеського апеляційного суду було оглянуто оптичний диск з 5 відеофайлами, які фіксують такі події:

-у відеозаписі «0002022__0001» зафіксовані події 03.03.2024 з 01:07:35 до 01:11:26. Долучений до матеріалів справи відеозапису фіксує спілкування між поліцейськими та факт заповнення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , але останньої на відеозаписі зафіксовано не було;

-у відеозаписі з назвою «0002022__0002» фіксуються події у проміжок часу з 01:31:00 по 01:35:56, а саме спробу працівників патрульної поліції ознайомити ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак остання неодноразово зазначила, що готова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, проте працівниками поліції повідомлено, що вже раніше ними було зафіксовано таку відмову (хронометраж відео 00:00:30-00:01:49);

-відеозапис з назвою «0002022__0003» фіксує події з 01:35:57 по 01:38:55, які відбувались в службовому автомобілі патрульної поліції під час заповнення протоколу;

-відеозапис з назвою «0002022__0004» фіксує події з 01:46:30 по 01:48:23, які також відбувались в службовому автомобілі патрульної поліції під час заповнення протоколу;

-відеозапис з назвою «0002022__0005» фіксує події з 01:48:32 по 01:49:33, які також відбувались в службовому автомобілі патрульної поліції та пов`язані зі спробами ознайомити ОСОБА_1 зі складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу вбачається, що момент зупинки ОСОБА_1 відбувався приблизно о 00 годин 54 хв. 03 березня 2024 року, а перший відеозапис містить фрагменти з 01:07:35 до 01:11:26, а наступні відеозаписи розпочинаються з 01:31:00 по 01:38:55 та з 01:46:30 по 01:49:33.

Тобто, досліджені відеозаписи не містять фрагменту розмови працівників поліції та ОСОБА_1 у період з 00:00:54 по 01:07:35 та з 01:38:56 по 01:56:29

З одного відеозапису дійсно вбачається, що працівник поліції пояснив, що ОСОБА_1 вже попередньо відмовилася від такого огляду, а тому під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення не можуть провести огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відеозаписи відмови будуть надані до суду, що зафіксовано на 00:00:30-00:01:49хв. (диск 1, файл «0002022__0002»).

Проте суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги вищезазначений факт як належне проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з огляду на те, що відеозаписи мають фрагментарний і вибірковий характер, що не дає змоги всебічно, повно та неупереджено встановити всі обставини справи.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України.

Також, нормативним актом, який регулює ці правовідносини є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Тобто, сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Такий висновок неоднаразово висловлений Європейським судом з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд зауважує, що в справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи мають вибірковий та фрагментарний характер, що а саме відсутній момент повідомлення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення порядку проведення огляду, а також не зафіксована відмова останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, уповноваженим органом не надано належних і допустимих доказів відмови особи від огляду на стан алкогольного сп`яніння, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відео з портативного відеореєстратора), чим порушиено вимоги чинного законодавства щодо доведеності всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Такі виявлені апеляційним судом порушення щодо неналежного виконання уповноваженим суб`єктом своїх професійних обов`язків, призвели до того, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості визначити чи мало місце адміністративне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .

За приписами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, згідно до ст. 1, 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Зі змісту ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним для усунення подібних порушень законодавства довести вищевикладені обставини до відома керівництва Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській областішляхом винесення окремої ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права, невідворотності покарання та аналогію закону відповідно до норм ЦПК та КАС, які містить такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.

Таке недобросовісне виконання своїх обов`язків уповноваженим суб`єктом, який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення до виконання своїх службових обов`язків є наслідком уникнення правопорушником адміністративної відповідальності, якщо таке мало місце.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, Одеський апеляційний суд вважає за необхідне довести вищевикладені обставини до відома Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській областідля відповідного реагування, у тому числі проведення необхідного навчання особового складу, і надання правової кваліфікації діям всіх працівників патрульної поліції, які брали участь оформленні матеріалів справи щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 1952776 від 03.03.2024.

Про результати перевірки прошу повідомити Одеський апеляційний суд.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 245 КУпАП, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Довести до відома керівництва Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській областіпро необхідність відповідного реагування, у тому числі проведення необхідного навчання особового складу, і надання правової кваліфікації діям всіх працівників патрульної поліції, які брали участь оформленні матеріалів справи щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 1952776 від 03.03.2024.

Посилити контроль на предмет підвищення якості складання та оформлення матеріалів адміністративних справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП при направленні їх до суду.

Про вжиття здійснених заходів повідомити Одеський апеляційний суд протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.

Окрема ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду особами, яких вона стосується.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік