П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2025 Справа №607/401/25 Провадження №3/607/694/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлів Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, ФОП, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, 02 січня 2025 року о 11 год. 49 хв. громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Ioniq 5», державний номерний знак НОМЕР_2 , на вул. С.Крушельницької Б.Хмельницького - Збаразька в м. Тернополі під час виїзду з другорядної дороги на перехрестя із круговим рухом не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «Тoyota Corolla» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями створив аварійну обстановку, а саме примусив водія ОСОБА_2 змінити швидкість та напрямок руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та зауважив, що не створював аварійної обстановки, так як він виїхав транспортним засобом із другорядної дороги на смугу руху по якій не здійснював рух автомобіль патрульної поліції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №21004 від 02.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 порушив ч.5 ст. 122 КУпАП, якою передбачено відповідальність, зокрема за порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 «б» ПДР України, дорожні знаки поділяються, в тому числі, на знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

До знаків пріоритету відноситься знак 2.1 «Дати дорогу», згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

Разом з тим у відповідності до п.16.12 ПДР України перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу, тощо.

Так, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №211004 від 02.01.2025; рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 02.01.2025.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується оглянутим у судовому засіданні аудіовізуальним диском, долученого суб`єктом владних повноважень до матеріалів справи у якості доказу.

Дослідивши відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля поліції марки «Тoyota Corolla» вбачається, що вказаний транспортний засіб під керуванням працівника поліції, водія ОСОБА_2 , рухається по вул. Збаразькій в напрямку вулиць С.Крушельницької Б.Хмельницького в м. Тернополі. Так, проїхавши залізничний міст та в`їхавши на перехрестя із круговим рухом, автомобілю «Тoyota Corolla», діями водія ОСОБА_1 було створено аварійну ситуацію, а саме: останній виїжджаючи автомобілем «Hyundai Ioniq 5» із другорядної дороги (вул. С.Крушельницької) та маючи намір здійснити маневр повороту праворуч у напрямку вул. Б.Хмельницького, не зупинився перед виїздом на перехрестя та здійснив рух, внаслідок чого водій службового автомобіля різко змінив швидкість і напрямок руху, зупинив автомобіль, тим самим вжив заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших учасників дорожнього руху.

Таким чином з огляду на викладене, суд не бере до уваги заперечень ОСОБА_1 , оскільки його твердження, в яких він вказує, що здійснив виїзд своїм транспортним засобом на смугу по якій не рухався автомобіль поліції, спростовується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Відтак, суд приходить до переконання, що вказаний аудіовізуальний диск разом із іншими матеріалами справи, є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, адже якщо попереду руху стоїть дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» то водій повинен під`їхати до краю проїзної частини, зупинитися або пригальмувати, переконатися у відсутності перешкод для руху та продовжити рух. В свою чергу слід зауважити, що край проїзної частини це уявна лінія, що є продовженням бордюрного каменя проїзної частини. Відтак, якщо встановлений знак «Дати дорогу», то, незалежно від того, в якому напрямку потрібно здійснювати рух: прямо, ліворуч або праворуч, водій повинен під`їхати так, щоб, оцінити дорожню обстановку ліворуч і праворуч на перехресті, а також, щоб автомобілі, які рухаються головною дорогою, могли помітити автомобіль який під`їхав до перехрестя. Тобто вихідна точка в цьому випадку там, де водій поки перебуває в безпеці й усе бачить, а головне інші учасники дорожнього руху бачать його, саме перебуваючи в цій точці, можна з`ясовувати, чи рухатися далі.

В даному випадку водієм ОСОБА_1 було проігноровано вищевказані вимоги ПДР України, що в свою чергу спричинило створення аварійної обстановки на проїжджій частині дороги, тим самим останній піддав небезпеці інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, тобто порушення правил проїзду перехресть, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одну тисячу чотириста сорок п`ять) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сто сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2890,00 (дві тисячі вісімсот дев`яносто гривень00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо