Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/132/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Царук В.В., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Філоненко О.В. розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 16.01.2025,якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 16.01.2025ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 16 серпня 2024 року о 02 год. 01 хв. в м. Світловодську по вул. Ювілейній біля б. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester днз. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції з порушенням норм чинного законодавства розглянув справу за його відсутності та за відсутності його захисника, хоча останній звертався до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні.

Вказує і на те, що суд першої інстанції справу розглянув необ`єктивно, без належної оцінки доказів, без заслуховування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказує і на те, що форма складеного стосовно нього протоколу не відповідає вимога Інструкції №1376 від 06.11.2015. В ході складання протоколу працівниками поліції йому не було роз`яснено права передбачені ст.ст. 55.56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим порушили його право на захист.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №112725 від 16.08.2024 не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження його вини, так як складений з порушенням чинного законодавства України.

Вказує і на те, що у даному адміністративному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, тому не розкрито суть та ознаки складу адміністративного правопорушення.

Вказує і на те, що на відео, наданому поліцейськими до суду відсутній запис, де поліцейський складає направлення на огляд водія та де водій відмовляється від такого направлення. Очевидно, що наявне в справі направлення було складено вже після складання протоколу, не на місці оформлення протоколу, а тому не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження того, що водій відмовився від огляду.

Також вказує і на те, що на відео не зафіксовано жодної із законних підстав для зупинки транспортного засобу яким він керував.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Філоненко О.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Філоненко О.В. зазначив, що працівниками поліції при складанні протоколу не були роз`яснені ОСОБА_1 його процесуальні права та обов`язки. На відеозаписі немає факту складання поліцейським направлення на огляд до медичного закладу. Протокол складено з порушенням вимог інструкції. На відеозаписі не видно, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння. Підстав для зупинки водія ОСОБА_1 не було, оскільки він нічого не порушував. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу без участі особи щодо якої складено протокол.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112725 від 16.08.2024 (а.с.2), відеозаписами вказаної події. ( а.с 7)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112725 від 16.08.2024 водій ОСОБА_1 16.08.2024 о 02 год. 01 хв. в м. Світловодську по вул. Ювілейній біля буд. 1, керував транспортним засобом Subaru Forester днз. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.2)

З долученого до матеріалів цієї справи відеозаписів, які було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу Subaru Forester днз. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Підставою зупинки транспортного засобу було те, що водій рухався на автомобілі в комендантську годину. Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) та запропонував останньому пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за п.2.5 ПДР, за що також передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с 7)

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester днз. НОМЕР_1 , а також підтверджуютьфакт відмови останнього від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону є твердження сторони захисту щодо відсутності законної підстави для зупинки транспортного засобу.

Згідно відеозаписів вбачається, що підставою зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції було те, що автомобіль рухався у комендантську годину.

Позиція апелянта, що на відео відсутні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 і суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому, на думку апеляційного суду є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що п.2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

За таких обставин, позицію сторони захисту про те, що про незаконність зупинки транспортного засобу та відсутність доказів наявності у ОСОБА_1 в момент зупинки ознак алкогольного сп`яніння, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Безпідставними є також твердження в апеляційній скарзі, що направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я складено вже після складання протоколу, адже будь-якого значення у даній справі не має.

У даному випадку, підставою для складання поліцейським такого направлення є лише у тому випадку, якщо за попередньою згодою водій погодився на проведення такого огляду. Водночас, зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом. (а.с.7)

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Необгрунтованими є і доводи апелянта, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності та за відсутності захисника, хоча останній звертався до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні.

Перевіркою таких доводів встановлено, що суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, яке призначалося до розгляду 11.09.2024, 30.09.2024, 17.10.2024, 04.11.2024, 26.11.2024, 10.12.2024. Водночас, в жодне із судових засідань ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать клопотання про відкладення розгляду справи його захисником-адвокатом. Поряд з цим, Мороз І.В., який подав апеляційну скаргу у призначене судове засідання апеляційного суду на 11.03.2025 о 09.00 год. також не з`явився. У судовому засіданні захисник-адвокат Філоненко О.В. повідомив, що ОСОБА_1 відомо про розгляд справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 було забезпечено, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції його право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, можливість надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість, однак таким правом він не скористався.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги особи щодо якої складено протокол про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 16.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.