ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/3429/25

Провадження № 3/947/775/25

10.03.2025 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, (протокол ВАД №172042)

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17.01.2025 року близько 21.15 годин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013 р.н., а саме: ображала, штовхала, чим могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю малолітнього, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та, посилаючись на доводи викладені у письмовому поясненні просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Пояснила суду, що 17 січня 2025 року вона жодних протиправних дій не вчинял, а саме не вчиняла ні фізичного, ні психологічного насильства відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , і тим більше у присутності дітей.

Обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності. 17.01.2025 року вона повернулася додому з роботи, її колишній чоловік вчинив їй сварку, ображав її, штовхав та вдарив рукою в око, через що вона була вимушена викликати поліцію, по прибуттю яких, ОСОБА_2 відвів співробітника поліції в іншу кімнату і після йх бесіди, поліцейські безпідставно склали відносно на неї протокол про адміністративне правопорушення.

Також ОСОБА_1 пояснила, що її колишній чоловік є професійним військовим, який не перший рік приймає участь в активних бойових діях, керує загоном спецпризначенців. Крім того, ОСОБА_2 при виконанні бойвих завдань отримав порпанення, контузію, що негативно вплинуло на стан його здоров`я, через що він періодично проходить лікувальні підтримуючи процедури, має проблеми із контролем гніву, тому з ним дуже важко спілкуватись, оскільки він висловлює на її адресу безпідставні претензії та звинувачення та будь-яка бесіда перетворюється на конфлікт.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що квартира, в якій вона проживає спільно з колишнім чоловіком та дітьми, на її думку, є їх спільним майном, з чим не згоден ОСОБА_2 , тому багато років питання щодо зазначеного нерухомого майна розглядається в судах та до теперішнього часу не ухвалено остаточне рішення.

Вважає, що звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів із заявами про нібито її протиправну поведінку, є спробою здійснення впливу та тиску на неї з приводу не вирішених між ними питань, в тому числі майнових.

До матеріалів справи ОСОБА_1 долучено копію пояснень від 04.02.2025 р., копію акта бесіди від 04.02.2025 р., копія акта обстеження умов проживаая від 10.02.2025 р., копію консультативного висновку від 07.02.2025 р., копія відповіді ТОВ "Центр охоронних тенологій "Зевс".

Ст.280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані суду докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В судовому засіданні досліджені матеріали справи, долучені у якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення, заява та письмові пояснення ОСОБА_2 , форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмові пояснення ОСОБА_1 . Також судорм досліджені письмові пояснення ОСОБА_4 , який нібито працює в охоронній фирмі "Зевс" охоронцем ж/м Альтаїр", та нібито є свідком обставин, викладених у протоколі.

Водночас, згідно відповіді ТОВ "Центр охоронних тенологій "Зевс" на адвокатський запит встановлено, що трудовий договір між ОСОБА_4 та ТОВ "Центр охоронних тенологій "Зевс" не укладався. Крім того, ОСОБА_4 не був закріпленим за жодним об`єктом, що охороняється ТОВ "Центр охоронних тенологій "Зевс".

Крім того, в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 викладені обставини вчинення домашнього насильство відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Проте, у протоколі не зазначено, що ОСОБА_5 є потерпілим та не зазначено яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , що прямо витікає з диспозиції статті і є обов`язковим, тобто протокол не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 . ОСОБА_2 будь-яких наслідків.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не надано.

З пояснень ОСОБА_1 на досліджених судом доказів судом встановлено, що колишнє подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають трьох спільних малоллітиніх дітей, після розлучення продовжують проживати в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є спірним майном, питання щодо права власності якого тривалий час вирішується в судовому порядку. Також встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають суперечки між собою з побутових питань.

Викладені обставини свідчать про те, що на грунті триваючих майнових спорів у судових інстанціях, а також на грунті побутових питань та питань, пов`язаних з утриманням та вихованням трьох малолітніх дітей, між колишнім подружжям склалися погані стосунки, які вони з`ясовуються між собою, через що між ними виникають конфлікти.

Суд констатує, що самі по собі погані стосунки між колишнім подружжям, судові спори щодо шлюбу, поділу майна, утримання дітей, вживання нецензурної лексики, тощо не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституціїє нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

За таких обставин, наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що в матерілах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та наявність в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопршунення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, необхідно провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 252 , 256 , 268 , 245 , 278 , 280 , 247п.1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Одеського апеляційного суду.

Суддя Прохоров П. А.