КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1520/25
Провадження № 3/552/389/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 м. Полтава

Суддя Київського районного суду м. Полтава Любчик В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальки Крупського району Мінської області, який займає посаду голови комісії з реорганізації ПОКППІТ «ОСВІТАІНФОКОМ», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 1643 від 24.02.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП. Відповідно до данного протоколу при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ПОКП «ОСВІТАІНФОКОМ», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Симона Петлюри, 16, встановлено відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, а саме порушено п. 57.3 ст. 57, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 01.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме своєчасно не сплачено податок на додану вартість в сумі 102904,6 грн по Податковому повідомленню-рішенню (форма Р) № 4 від 09.01.2024, відповідальність, за що передбачена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП не визнав, надав письмові пояснення, зазначив, що всі дії по сплаті податків до ГУ ДПС у Полтавській області ним були виконані, затримка зі сплати коштів була не з його вини, держава не зазнала збитків, вважає, що протокол складений відносно нього не законно, безпідставно.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прихожу до висновку про те, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП виходячи з такого.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозицією частини 1 ст.163-2 КУпАП передбачена відповідальність за: неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів); та несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Тобто, адміністративна відповідальність особи настає, окремо за: - неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів); - несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

За своїм логічним змістом посадова особа не може одночасно відповідати за неподання та за несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Правова природа та призначення протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що він будучи процесуальним джерелом доказів, одночасно є документом у якому уповноважена службова особа висуває обвинувачення, яке підлягає доведенню перед судом.

При цьому, формулювання обвинувачення має містити істотні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені інкримінованою статтею КУпАП, які умовно поділяються на: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивну та об`єктивну сторони. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, до яких може бути віднесено як неподання так і несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

З огляду на вищевикладене, формулювання правопорушення повинно містити саме ті обставини, які на думку уповноваженої особи, яка його формулює, свідчать про вчинення особою саме конкретного адміністративно правопорушення та виключають інше. Такий підхід забезпечує особі право на захист, оскільки надає їй можливість визнавати або заперечувати обставини, які мають значення для справи.

Формулювання правопорушення викладене в протоколі як «неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків», свідчить про те, що інкримінується одночасно два склади правопорушення, за які ОСОБА_1 не може бути одночасно притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того в протоколі зазначено дослівно, про «порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій», що унеможливлює встановити хто саме вчинив правопорушення, та час вчинення.

За таких умов притягнення до адміністративної відповідальності особи можливе лише після корегування формулювання правопорушення під фактичні обставини встановлені судом, що є неприпустимим, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе повноваження сторони обвинувачення порушуючи вимоги щодо незалежності суду та його неупередженості.

Такі дії суду призведуть до порушення вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Вказані висновки викладені Європейським судом справедливості у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), які у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до застосування.

За правилами ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на те, що формулювання правопорушення викладене у спосіб, що виключає можливість встановлення обставин, які підлягають доведенню для кваліфікації дій особи, а також не встановлено обставин, які дають підстави віднести особу до суб`єкта адміністративної відповідальності за інкримінованим правопорушенням, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 284, 163-2 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з

з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик