Справа № 182/835/25
Провадження № 3/0182/592/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , працює оператором заправних станцій ТОВ «Інтер Еко Технологія», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 645054 від 28.01.2025 ОСОБА_1 10.01.2025 приблизно о 12.20 год., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , вчинив у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , 1982 р.н. домашнє насильство, що виражалось у вчиненні сварки та висловлюванні словесних образ на її адресу і психологічного тиску.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що ОСОБА_2 його дружина, але на даний час вони спільно не проживають, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Того дня, 10.01.2025 приблизно о 12.20 год. він їхав на своєму автомобілі, коли біля буд. АДРЕСА_2 побачив автомобіль своєї дружини. Припаркувавшись поруч, вони почали спілкування, він звернувся до ОСОБА_2 з приводу повернення йому особистих речей, які залишись в будинку, де вони разом проживали. Він хотів домовитись, щоб дружина повернула йому документи, скутер та інші речі. Але ОСОБА_2 сказала, що повертати йому нічого не збирається, почала лаятись та ображати його і їхня розмова перейшла на підвищений тон. При цьому він не висловлював на її адресу будь-яких погроз чи образ. Зрозумівши, що таке спілкування не має сенсу, він поїхав по своїм справам. ОСОБА_1 вважає, що домашнє насильство він не вчиняв, всі звинувачення з боку дружини не мають ніякого підтвердження та не відповідають дійсності.

Вивчивши надані матеріали, допитавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджуються відповідними доказами.

Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, але на даний час вони спільно не проживають, фактично припинили шлюбні відносини і в суді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між ними. На теперішній час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини та наявний конфлікт з приводу майнового спору та повернення особистих речей ОСОБА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 можна зробити висновок, що сімейний конфлікт взаємний, продовжується тривалий час, що не можна трактувати як вчинення насильства в сім`ї. Причиною конфлікту є наявний спір з приводу майна та повернення особистих речей.

Наведене дає підстави вважати, що пояснення ОСОБА_2 не можуть бути беззаперечним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки вона є зацікавленою особою у справі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення будь-яких інших осіб, які б були очевидцями подій вчинення психологічного насилля з боку ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не був безпосереднім очевидцем подій, тому що, згідно електронного рапорту від 10.01.2025 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що колишній чоловік підрізав своїм авто її автомобіль та заважає проїхати. Може кинутись на неї в бійку, так як раніше хапав за волосся та витягував з автомобіля. Протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі заяви ОСОБА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , а й про завдання внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Таким чином суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме: вчинення домашнього насильства, оскільки наявними матеріалами не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини. Даний факт, поза розумним сумнівом, не знайшов свого підтвердження у суді та спростовується показами ОСОБА_1 , а сама потерпіла ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду для підтвердження або ж спростування своїх письмових показів під час складання протоколу не з`явилася, з`ясувати в неї обставини події не виявилось за можливе.

Разом з тим суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1) ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко