П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2025 Справа №607/2863/25 Провадження №3/607/1589/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Баган О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає в АДРЕСА_1 , має інвалідність ІІ групи,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

29.01.2025 приблизно о 14:40 в м. Тернополі, вул. Руська, 48, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA SPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , не була достатньо уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд на припаркований автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_2 , який припаркувала водій ОСОБА_2 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3.б, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238332 від 04.02.2025, 29.01.2025 приблизно о 14:40 в м. Тернополі, вул. Руська, 48, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA SPORTAGE, р.н. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила, чим порушила п. 2.10.а ПДР.

У судовому засіданні 18.02.2025 ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Повідомила, що вона заїхала в двір з метою паркування, розвертаючись, не відчула ніякого зіткнення. Через два дні на мийці на своєму автомобілі побачила потертості. Через тиждень до неї звернулися поліцейські та повідомили про ДТП.

Представник потерпілої адвокат Баган О.В. у судовому засіданні 13.03.2025 не заперечила те, що ОСОБА_1 могла не відчути зіткнення і тому покинула місце ДТП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та з`ясувавши думку представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку:

згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керуючись наведеними положеннями, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №238327 від 04.02.2025, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- схемою місця ДТП в м. Тернополі, вул. Руська, 48 з прив`язкою до кута електричної підстанції, на якій зафіксовано обстановку місця події; місце зіткнення; розташування транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_2 ; наявність освітлення; механічні пошкодження транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_2 , а саме: подряпина на передньому бампері з лівої сторони, подряпина на передньому лівому крилі. Учасник ДТП ОСОБА_2 із цією схемою ознайомлена, що підтверджується проставленим нею підписом;

- поясненнями ОСОБА_2 від 30.01.2025, згідно з якими 26.01.2025 приблизно о 18:00 вона, ОСОБА_2 , в м. Тернополі по вул. Руська, 48, припаркувала транспортний засіб чоловіка «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_2 . 30.01.2025 приблизно о 10:00, підійшовши до автомобіля, на лобовому склі виявила записку з таким змістом: «ваш автомобіль був пошкодженим КІА білого кольору, НОМЕР_3 , жінка за кермом в 14:40». Оглянувши автомобіль дійсно було пошкоджено переднє ліве крило та бампер з передньої лівої сторони. Після чого вона зателефонувала на лінію «102»;

- запискою невідомого очевидця події такого змісту: «Вам пошкодили авто переднє ліве крило спереду машина КІА біла номерний знак НОМЕР_3 (жінка за кермом) в 14:40 год»;

- поясненнями ОСОБА_1 від 04.02.2025, згідно з якими 29.01.2025 приблизно о 14:40 у м. Тернополі по вул. Руська, 48, вона була за кермом автомобіля, НОМЕР_3 , та робила розворот і поїхала по своїх справах. Через 2 дні заїхала на автомийку і замітила маленьке пошкодження біля дверки. 04.02.2025 до неї зателефонував працівник поліції та повідомив про те, що вона зробила в тому місці ДТП, хоча жодного звуку при розвороті вона не чула та не бачила, що пошкодила будь-яку машину;

- протоколом огляду транспортного засобу «KIA SPORTAGE», р.н. НОМЕР_1 , від 04.02.2025, відповідно до якого оглядом встановлено: потертість ЛФП задньої правої арки, що може бути характерним до ДТП;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 30.01.2025;

- довідкою, виданою 04.02.2025 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Також у судовому засіданні представником потерпілої адвокатом Баган О.В. подану заяву про долучення до матеріалів справи: 3 фотокопії, на яких зафіксовано пошкодження автомобіля «Вольксваген Пасат», н.з. НОМЕР_2 , потерпілої ОСОБА_2 ; фотокопію записки, яка була залишена невідомим свідком події на лобовому склі.

Таким чином, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп - звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №734266 від 04.11.2024, ОСОБА_1 має інвалідність 2-гої групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, а тому при розгляді цієї справи, судовий збір з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не стягується.

Окрім того, положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведеної норми закону встановлено, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, складають дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. Водночас такі дії мають вчинятися свідомо з метою покинення місця ДТП.

Відповідно до вимог п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено у судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 , знаючи про зіткнення із транспортним засобом під керуванням потерпілої, мала намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

Зокрема, відсутність в діях ОСОБА_1 наміру залишити місце ДТП чи здійснити дії на приховання факту ДТП підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її письмовими поясненнями, відповідно до яких остання вказала, що не відчула зіткнення, зокрема жодного звуку при розвороті не чула та не бачила, що пошкодила автомобіль, а про скоєння ДТП дізналася 04.02.2025 від працівника поліції; наданими у судовому засіданні поясненнями представника потерпілої ОСОБА_3 , яка сумнівається, що ОСОБА_1 могла відчути зіткнення; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 30.01.2025, зі змісту яких не вбачається, що вона була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, а також схемою місця ДТП та протоколом огляду транспортного засобу від 04.02.2025, де зафіксовані пошкодження транспортних засобів, які за своїм характером, на переконання суду, є незначними.

Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та не свідчать, що ОСОБА_1 свідомо залишила місце ДТП з метою приховати факт його здійснення.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який стягнути в дохід держави.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель