ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/814/25 Справа № 206/523/25 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Пасічника Т. В.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 03.01.2025, о 16-30 год за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Чаплинська, 123, керував транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом та правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він прибув до суду, проте суд його не допитав. Заперечує факт керування транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції і у справі відсутні будь які докази даних обставин. Вважає, що всі докази є недопустимими, оскільки немає доказів законних підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 ЗУ Про національну поліцію. Зазначає, що у ОСОБА_1 відсутнє право керування транспортними засобами, тому суд не мав підстав накладати на нього стягнення у виді позбавлення такого права.

В судовому засіданні захисник та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення докази про вчинення правопорушення, яке підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212118 від 03.01.2025; довідкою департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 09.01.2025 про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував; рапортом поліцейського, постановою серія ЕНА № 3048401 від 14.09.2024.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Позиція захисту в апеляційній скарзі та в судовому засіданні зводилась до заперечення факту керування ОСОБА_1 , твердження про те, що транспортним засобом керувала інша особа, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, тому суд не мав підстав накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Проте такі твердження захисту спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень з приводу керування т.з. іншою особою. Також ОСОБА_1 раніше вже притягувався до відповідальності за вказаною статтею і визнав факт керування в минулому.

Доводи захисту про наявність свідка, який і керував т.з., апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні письмові клопотання захисника з інших питань, а про виклик і допит свідка клопотання відсутнє.

За правилами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Посилання захисника, що на ОСОБА_1 не можна накладати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з тим, що він не отримував посвідчення водія, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною, а диспозиція статті охоплює зокрема дії, які полягають у керуванні особами, які не мають права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун