Справа № 539/935/25
Провадження № 3/539/365/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення

установила:

10.02.2025 року о 18 год 00 хв, ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, у будинку по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося в словесних образах, спілкуванні на підвищених тонах та погроз застосування фізичної сили та розправи, що спричинило шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, 11.02.2025 року о 12 год 30 хв ОСОБА_1 , порушив винесений відносно нього терміновий заборонний припис №АА587917 від 10.02.2025 в частині заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої ОСОБА_2 та заборони в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме прибув до її домогосподарства по АДРЕСА_2 , пошкодив ручку вхідних дверей до будинку та ображав її нецензурними словами.

Про вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень працівниками Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області було складено протоколи про адміністративні правопорушення серія ВАД №590733 від 10.02.2025 року за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та серія ВАД №393361 від 20.02.2025 року за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою провину визнав, просив суворо не карати та призначити адміністративне стягнення в вигляді штрафу. Пояснив, що в нього зі співмешканкою дійсно виник конфлікт 10.02.2025 року, а 11.02.2025 року він прийшов до помешкання потерпілої, щоб помиритися, але у них знову виник конфлікт.

Оскільки провадження щодо притягнення до відповідальності однієї і тієї ж особи перебувають у одного судді та призначені до розгляду одночасно, вони об`єднані в одне провадження постановою суду від 14.03.2025 року.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Диспозиція ч.2 ст.173-8 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений і санкція даної статі передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення ВАД №590733 від 10.02.2025 року за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та серія ВАД №393361 від 20.02.2025 року за ч.2 ст.173-8 КУпАП та додатками до них, поясненням потерпілої, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності даними ним під час судового розгляду.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозиціями ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-8 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення судом не встановлено.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої зі більш серйозне правопорушень з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України.

Також суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в вигляді 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.23, 33, 36, 40-1, 173-2, 173-8, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп на користь держави.

Згідно ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у десятиденний строк з дня її проголошення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Я.В. Просіна