ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/247/25 Справа № 177/2548/24 Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю адвоката Висоцького О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Висоцького О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 19.10.2024 р. о 17-15 годині в с. Новолозуватка по вул. Центральній біля будинку № 115 в Криворізькому районі Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 ., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився під безперервний відеозапис на службову бодікамеру № 7. Від керування транспортним засобом водій відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На вказану постанову адвокат Висоцький О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що поліцейський не мав права на складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки Криворізький РУП ГУНП в Дніпропетровській області не є юридичною особою. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Висоцького О.О., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що постанову суду слід залишити без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 490927 від 19.10.2024 року (а.с. 1);

- постановою серії ЕНА № 3299401 від 19.10.2024 року, якою підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5);

- направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 19.10.2024 року (а.с. 6);

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 7);

- рапортом поліцейського (а.с. 8);

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 (а.с. 9);

- фотографіями ОСОБА_1 та автомобіля, яким він керував під час складання адміністративних матеріалів (а.с. 10-11);

- відеозаписом подій 19.10.2024 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 12).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями, повинні знати ПДР та їх дотримуватися.

Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами, неухильно дотримуватись цього пункту.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати.

Ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 7 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суд апеляційної інстанції не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого водій ОСОБА_1 відмовився.

Як було встановлено апеляційним судом на дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, захисником Висоцьким О.О. було подано скаргу, за наслідками розгляду якої порушень дисципліни та законності в діях поліцейських не вбачається. Останні діяли в межах основних повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». На даний час вказане рішення є чинним, що підтвердив адвокат Висоцький О.О. під час апеляційного розгляду. Наведене вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складення ними протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів у цій справі.

Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Той факт, що порушено безперервність відеозаписів, долучених до матеріалів справи, що на думку захисту є недопустимим доказом, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відеозаписом чітко зафіксовано виявлене працівниками поліції правопорушення, а саме - відмова водія транспортного засобу, у якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Та обставина, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено переліку які саме документи до нього долучаються, не тягне за собою його недійсність або недопустимість.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , узгоджуються з вимогами ст. 266 КУпАП та приписами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлено виключний перелік статей, за якими органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органу Національної поліції у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, мають право складати протоколи про правопорушення, зокрема і за ст. 130 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, а також складати протокол про адміністративну відповідальність, мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, які регулюють дорожній рух та здійснюють контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме від імені Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Криворізьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області є територіальним підрозділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Інспектор Толбас В.В., який складав матеріали про адміністративне правопорушення, має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, а також складати протокол про адміністративне правопорушення.

Положення статей 251, 252, 254 та 256 КУпАП, у їх сукупному зв`язку, дають підстави вважати, що зафіксовані відомості у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у цій справі, на переконання апеляційного суду, повністю узгоджуються з доказами, що долучені до матеріалів справи, та давали законні підстави для складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 уповноваженими на те посадовими особами.

При цьому, з відеозаписів, що долучені до матеріалів справи, вбачається, що під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення працівники поліції були в форменому одягу, виданому їм ГУ НП в Дніпроптеровській області, та пред`явили посвідчення інспектора ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Належить також звернути увагу, що стороно захисту не недано відомостей суду апеляційної інстанції про наявність слідів фальсифікації або підробки службових посвідчень, що були пред`явлені ОСОБА_1 при складанні стосовно нього адміністративних матеріалів у цій справі. Таких відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Сама по собі незгода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із формою посвідчення працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, не свідчить про неналежність та протиправність дій працівників поліції, а також про відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

.

Апеляційну скаргу адвоката Висоцького О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова