Провадження № 3/756/60/25
Оболонський районний суд міста Києва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13 жовтня 2024 року о 02 год 45 хв, в м. Києві, вул. Міська, 1, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest. За результатом огляду, результат позитивний, 1,66 проміле.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої напередодні, але у незначній кількості.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рвачов О.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтувавши його тим, що з наявного в матеріалах справи відеозапису № 149457 вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest, однак після цього виразив свою незгоду з отриманим результатом, що зафіксовано на відеозаписі:

- 18:05 - поліцейський запитує: «Ви з результатом згодні?», на що ОСОБА_1 відповідає: «Я не знаю, що сказати»;

- 22:42 - ОСОБА_1 говорить: «В больницю», однак працівник поліції безпідставно відмовляє йому: «Та що їхати зараз ми не будемо».

Таким чином захисник вважає, що працівниками поліції було грубо проігноровано вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, згідно з якими у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду, здійсненого поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також захисник послався на нероз`яснення прав ОСОБА_1 , відсутність в матеріалах справи письмового направлення на огляд у закладах охорони здоров`я.

Крім того, захисник звернув увагу, що право керування транспортним засобом необхідне ОСОБА_1 для виконання службових обов`язків у межах проходження служби в ЗСУ, а тому, в разі визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, просив застосувати адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході розгляду справи захисник заявив клопотання про зупинення судового провадження, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 проходить службу у Збройних силах України, в тому числі безпосередньо в зоні бойових дій.

З приводу вказаного клопотання суд звертає увагу на наступне. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за умови її повідомлення про час та дату розгляду справи належним чином.

Водночас, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності можливості брати участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені у ст. 268 КУпАП, в тому числі, подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, користуватися юридичною допомогою, мати захисника, надавати докази, тощо, і, відповідно, не позбавлена можливості забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, на переконання суду, свідчить про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього рівня можливостей для здійснення ефективного судового захисту, а суду прийти до законного та обґрунтованого висновку, на підставі наявних в провадженні доказів, зібраних та скерованих сторонами до суду для ухвалення остаточне рішення у справі.

ОСОБА_1 особисто був присутній у судовому засіданні 28 лютого 2025 року, а отже мав можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та особисто надати пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, медичний огляд у закладі охорони здоров`я є обов`язковим лише у разі незгоди особи з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або у разі незгоди на проведення такого огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Drager Alcotest, на що ОСОБА_1 погодився. За результатом огляду, було встановлено результат позитивний, 1,66 проміле.

На питання поліцейського, чи згодний ОСОБА_1 з результатом огляду, останній відповів «Я не знаю, що сказати» (час 18:05 відеозапису). Суд наголошує, що ст. 266 КУпАП, передбачає обов`язок поліцейського забезпечити огляд в закладах охорони здоров`я саме у разі висловлення незгоди з результатом огляду, тобто висловлення чіткої позиції, яка свідчить про недовіру особи до його результатів, бажання пройти більш кваліфікований огляд у медичній установі із залученням відповідних фахівців та обладнання. Втім, відповідь ОСОБА_1 на питання поліцейського не свідчить про таку позицію.

Посилання захисника на ту обставину, що на відеозаписі (час 22:42) зафіксоване бажання ОСОБА_1 проїхати до лікарні не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, адже відеозапис такого вислову ОСОБА_1 не містить.

Крім того, як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 особистим підписом засвідчив свою згоду з результатами проведеного поліцейським огляду. Також про згоду ОСОБА_1 свідчать його власноручні пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відсутні підстави ставити під сумнів відсутність незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, а отже, відсутні підстави констатувати порушення згаданих положень ст. 266 КУпАП.

Доводи захисника про нероз`яснення ОСОБА_1 його прав спростовуються власноручним підписом ОСОБА_1 про роз`яснення таких прав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджена сукупністю наявних у справі доказів, а саме:

- відомостями, наведеними у протоколі про адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено результат 1,66 проміле;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських, за результатом дослідження яких не встановлено порушення порядку зупинки, складання протоколу про адміністративне правопорушення, проведення огляду на стан сп`яніння, а також обставин, які б суперечили чи спростовували інші наявні у справі докази.

Оцінюючи доводи захисника щодо можливості накладення адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії» від 30 травня 2013 року, «Малиге проти Франції» від 23 вересня 1998 року, «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, враховуючи наявність окремих прогалин у правовому регулюванні накладення адміністративного стягнення, наявні підстави для застосування аналогії права в частині накладення адміністративного стягнення, а саме положень кримінального закону.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може в окремих випадках призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З цих самих підстав суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, однією з умов застосування цієї норми кримінального закону є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;

3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;

4) вчинення правопорушення неповнолітнім;

5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається існування жодної з обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_1 не притягався раніше до адміністративної відповідальності, на переконання суду, не є такою обставиною.

Крім того, захисник не навів переконливих доводів щодо наявності у ОСОБА_1 необхідності керувати транспортним засобом у зв`язку з виконанням службових обов`язків, не зазначив кола таких обов`язків та не надав на підтвердження цих обставин жодних доказів.

За таких обставин, підстави для незастосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом відсутні.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, пп. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 279, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя Андрій ПУКАЛО