Номер провадження: 33/813/649/25
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

захисника Станіславської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Станіславської А.В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року, щодо:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

оскарженою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді конфіскації легкового автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова (ПМР) та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до оскарженої постанови, місцевим судом встановлено, що 11.05.2024 року, о 21:29 год., в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» ВМО№3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в напрямку з України до Молдови, в`їхав легковий автомобіль «NISSAN NOTE», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація України) під керуванням водія ОСОБА_3 . У даному автомобілі прямував у якості пасажира громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів встановлено, що відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянина (дата народження, прізвище та ім`я) ОСОБА_1 , у попередніх періодах даним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення, а саме: 12.06.2021 року громадянин ОСОБА_1 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), через пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» Одеської митниці.

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 11.05.2024 року відсутня.

У митні органи з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування легковим автомобілем «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), громадянин TOPURIA ZURAB не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку громадянин ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, громадянин Молдови ОСОБА_1 перевищив встановлений п.3 ст.380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, а саме легкового автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), більше ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись з постановою, захисник Станіславська А.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що місцевим судом невірно застосовано положення матеріального та процесуального закону, безпідставно накладене на TOPURIA ZURAB ( ОСОБА_2 ) адміністративне стягнення за ч.6 ст.481 МК України у виді конфіскації транспортного засобу, не враховано, що на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, оскільки інформація щодо не вивезення транспортного засобу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС, а тому була відома митному органу станом на 12.06.2022 року (дата закінчення строку тимчасового ввезення) та 13.07.2022 року (дата порушення згідно ч.6 ст.481 МК України), однак протокол щодо нього за порушення митних правил складений не був, а його було складено лише 11.05.2024 року, тобто через більше як шість місяців з моменту порушення строку тимчасового ввезення автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова (ПМР), що свідчить про порушення строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисник участі в судовому засіданні не приймали, текст оскарженої постанови в ЄДРСР опублікований 19.12.2024 року та цього дня постанова стала доступна в електронному кабінеті.

25.12.2024 року захисником подана апеляційна скарга вперше, однак постановою Одеського апеляційного суду від 10.01.2025 року скаргу повернуто.

У подальшому, захисником вдруге подано апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 03.02.2025 року повторно повернута апелянту.

Після чого, захисником втретє подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний розгляд, проведено за відсутності особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Захисник Станіславська А.В. повідомила, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) обізнаний про розгляд справи, однак не має можливості з`явитися у судове засідання, тому вважала можливим здійснювати розгляд за його відсутності.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився, суд розцінює це як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи; заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; представника Одеської митниці, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши докази, які долучені до справи; суд дійшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, захисник Станіславська А.В. та TOPURIA ZURAB (Топурія З.Т.) не приймали участь у судовому засіданні суду першої інстанції, однак захисником до суду першої інстанції була надіслана заява про закриття провадження у справі про порушення митних правил. Заяву про особисту участь під час розгляду протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) останні не подавали. Відповідно до матеріалів провадження, справа розглянута 12.12.2024 року без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисника.

Відомостей про направлення вказаним особам копії постанови, матеріали справи не містять.

Уперше апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Станіславської А.В. на постанову місцевого суду подана до Одеського апеляційного суду 24.12.2024 року та до Малиновського районного суду м.Одеси 25.12.2024 року через систему «Електронний суд» (а.с.46-57, 59-66).

10.01.2025 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга захисника повернута особі, яка її подала, у зв`язку із недолученням до скарги документів, які підтверджують її повноваження як особи, яка відповідно до положень ст.ст.270, 271 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу (а.с.69).

16.01.2025 року через систему «Електронний суд» захисник повторно подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.02.2025 року апеляційну скаргу захисника повернуто особі, яка її подала. Підставою повернення апеляційної скарги слугувало не долучення до скарги документів, які підтверджують її повноваження як особи, яка відповідно до ст.ст.270, 271 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу, зокрема, у зв`язку із не долученням до скарги копії витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника, який обов`язково додається до ордера.

Копія вказаної постанови направлена на поштову адресу адвоката, а також 07.02.2025 року доставлено до її електронного кабінету.

07.02.2025 року захисник втретє через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та долучено всі необхідні копії документів на підтвердження її повноважень (а.с.98-113).

З урахуванням встановлених обставин, зокрема розгляд місцевим судом справи без участі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та його захисника, відсутність відомостей про вручення чи направлення їм копії постанови суду, подання апеляційної скарги захисником вперше 24.12.2024 року, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено наступне.

Статтею 487 Митного кодексу України (далі МК) передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова не відповідає вимогам МК та КУпАП, оскільки ухвалена за результатами неповного та всебічного дослідження доказів, в результаті чого суд, хоча і дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК, однак не звернув увагу про наявність підстав для закриття провадження.

Апеляційним судом встановлено, що 11.05.2024 року, о 21:29 год., в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» ВМО№3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в напрямку з України до Молдови, в`їхав легковий автомобіль «NISSAN NOTE», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (реєстрація України) під керуванням водія ОСОБА_3 . У даному автомобілі прямував у якості пасажира громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів встановлено, що відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянина (дата народження, прізвище та ім`я) ОСОБА_1 , у попередніх періодах даним громадянином ввезено на митну територію України транспортний засіб, по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення, а саме: 12.06.2021 року громадянин ОСОБА_1 перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова(ПМР), через пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» Одеської митниці.

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 11.05.2024 року відсутня.

У митні органи з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування легкового автомобілю «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), громадянин TOPURIA ZURAB не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку громадянин ОСОБА_1 не надав.

Суд першої інстанції дослідивши докази у справі дійшов висновку, що громадянин Молдови ОСОБА_1 перевищив встановлений п.3 ст.380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, а саме легкового автомобіля «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), більше ніж на тридцять діб, а тому в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням місцевого суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.6 ст.481 МК, законом передбачено адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.ч. 6, 7, 8 ст. 380 МК тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування. Транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації. Порядок державної реєстрації транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Проте, МК України передбачає і обставини, за яких особою, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть бути не вивезені у встановлений строк, але за умов дотримання відповідних зобов`язань.

Так, абзацом 4 частини 4 статті 380 МК передбачено, що строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Частиною 1 статті 460 МК визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0563/50000/24, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 12.06.2021 року перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), через пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» Одеської митниці, тобто даний автомобіль з території України мав бути вивезений до 12.06.2022 року, проте станом на 11.05.2024 року вказаний транспортний засіб з митної території України не вивезений.

Апеляційний суд враховує факт введення на території України з 24.02.2022 року військового стану у зв`язку зі збройною військовою агресією РФ проти України.

Апеляційний суд також враховує Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким військову агресію РФ проти України, що стала підставою для введення з 24.02.2022 року воєнного стану, визнано обставинами дії непереборної сили, які діють до офіційного їх закінчення. Однак, зазначені обставини не призводять до автоматичного звільнення від відповідальності щодо невиконання зобов`язань.

Водночас при прийнятті рішення апеляційний суд звертає увагу на наступні вимоги діючого законодавства.

Приписами ст. 192 МК передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявлено митного режиму» якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

При цьому, вчинити зазначені дії особа фактично має до настання строку спливу терміну вивезення транспортного засобу.

У матеріалах судової справи відсутні належні докази про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчиняв будь-які дії, передбачені ст.192 МК України, зокрема звертався до митних органів до спливу строку ввезення транспортного засобу.

Таким чином, слід констатувати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не здійснив жодних дій, які б могли вказувати на те, що останній намагався не порушити строк вивезення транспортного засобу у передбачений законом строк, що свідчить про наявність в його діях ознак порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ч.6 ст.481 МК України.

Водночас апеляційним судом встановлені обставини, які вказують на те, що на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в місцевому суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Положеннями пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Питання щодо строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил передбачені ст.467 МК України, відповідно до ч.1 якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У даному випадку має значення саме строк виявлення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Як було зазначено вище, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0563/50000/24 від 11.05.2024 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 12.06.2021 року перемістив на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «TOYOTA COROLLA VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN № НОМЕР_6 , країна реєстрації Молдова (ПМР), через пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» Одеської митниці. Строк вивезення транспортного засобу спливав12.06.2022 року.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року за №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі-Порядок).

Розділом ІІ Порядку визначені особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення.

При цьому, Главою 5 цього Розділу врегульовано питання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму тимчасового ввезення, та частиною першою передбачено, що контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення.

Частиною 5 Розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС.

До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема про:

-поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення;

-засоби, застосовані для ідентифікації товарів;

-дозволи, надані митним органом на неодноразове переміщення через митний кордон України товарів протягом строку дії митного режиму тимчасового ввезення;

-дозволи (загальні дозволи) на тимчасове ввезення контейнерів, пiддонiв, упаковок без оформлення МД або книжки А.Т.А.;

-продовження строку тимчасового ввезення;

-строк, установлений митним органом для реекспорту;

-передачу права використання митного режиму тимчасового ввезення;

-проведення митного огляду;

-складення протоколу про порушення митних правил;

-накладення арешту або тимчасове вилучення тимчасово ввезених товарів у справі про порушення митних правил;

-завершення режиму тимчасового ввезення;

-припинення режиму тимчасового ввезення.

Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

У свою чергу, ч.4 Розділу ІІ Порядку визначено, що наявність, стан товарів, що перебувають у режимі тимчасового ввезення, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених статтею 336 Кодексу. Вибірковість та періодичність здійснення митного контролю визначається відповідно до положень статті 320 Кодексу, характеристики товарів, мети, строку та інших умов перебування товарів у режимі тимчасового ввезення.

Частиною 1 стаття 320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками.

Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Більш того, Главою 77 передбачені взаємовідносини митних органів з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами підприємницької діяльності

Згідно з ч.1 ст.558 МК України митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють, у тому числі шляхом обміну інформацією, з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митні органи зобов`язані передавати Державній прикордонній службі України та органам Національної поліції інформацію щодо транспортних засобів та осіб, стосовно яких митними органами виявлено порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів та/або строків переміщення транспортних засобів у митному режимі транзиту, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

З метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

- транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

- транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що саме митні органи здійснюють контроль, в тому числі щодо виявлення порушення строків тимчасового ввезення транспортних засобів з використанням ЄІАС та аналізу відомостей з цієї системи щодо завершення режиму тимчасового ввезення, припинення режиму тимчасового ввезення, та зобов`язані у разі такого виявлення повідомляти Державну прикордонну службу України та органи Національної поліції у випадках, коли особа, що порушила такі строки та не була присутня при складенні протоколу про порушення митних правил.

Тобто, протоколи про порушення митних правил, у разі виявлення митними органи порушення строку тимчасового ввезення, можуть складатись і за відсутності особи, і саме в таких випадках митний орган зобов`язаний самостійно виявляти та фіксувати такі порушення, а не лише під час перетину відповідною особою державного кордону (як в даній справі) під час перевірки наявності відомостей про тимчасове ввезення такою особою на митну територію України транспортного засобу.

Проаналізувавши обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у митного органу при наявності доступу до ЄІАС та наявності в ній відомостей про строки тимчасового ввезення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на митну територію України транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», вже існувало беззаперечне право на внесення такого транспортного засобу до категорії ризикового та зобов`язувало надати таку інформацію до Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції, з метою якнайшвидшого встановлення місця знаходження транспортного засобу та ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), як особи, що його тимчасово ввезла на митну територію України, та відповідно невідкладно скласти протокол про порушення митних правил за ст.481 МК України.

Однак, митними органами таких дій вчинено не було, оскільки протокол про порушення митних правил №0563/50000/24 було складено лише 11.05.2024 року, під час перетину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) державного кордону України, тобто майже через два роки з моменту порушення строку тимчасово ввезення останнім автомобіля, що на переконання суду вказує на закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Вказані обставини є підставою для закриття апеляційним судом провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Частина шоста ст.530 МК України передбачає, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Митного кодексу України, наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст.467 МК України.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 481, 486, 489, 495 Митного кодексу України, ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання захисника Станіславської А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Станіславської А.В. задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ч.6 ст.481 МК України, та на нього накладене адміністративне стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.1 ст.467 МК України, з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський