Справа № 703/760/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №024917 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 , 13 січня 2025 року, близько 10 год.50 хв. в АДРЕСА_1 , здійснив продаж алкогольного напою в розмірі 1 літра гр. ОСОБА_2 , а саме горілки, без марок акцизного збору чим своїми діями порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного тютюнових виробів з рук».

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність явки до суду шляхом направлення судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання останнього.

Однак, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 21 лютого та 03 та 14 березня 2025 року повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, згідно рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, вважаю за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

Окрім того, приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, водночас справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.156 КУпАП до таких не відносяться, тому суд, приймаючи постанову за результатами розгляду справи стосовно ОСОБА_1 не порушив його право на захист.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, частиною 1 статті 156 КУпАП, передбачена відповідальність роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Згідно ч.4 ст. 156 КУпАП, відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.3 ст.156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №024917 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 , 13 січня 2025 року, близько 10 год.50 хв. в м. Сміла по вул. Сенатора, буд. 19, здійснив продаж алкогольного напою в розмірі 1 літра гр. ОСОБА_2 , а саме горілки, без марок акцизного збору чим своїми діями порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного тютюнових виробів з рук».

Водночас, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу вищевказаного алкоголю, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч.4 ст.156 КУпАП, повинна бути конфіскованою у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність процесу обміну товаром та грошима між ОСОБА_1 та покупцем, тобто про відсутність здійснення ОСОБА_1 торгівлі вказаним алкоголем.

За вказаних обставин, в діях ОСОБА_1 , які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП.

Окрім цього в письмових поясненнях ОСОБА_3 від 13.01.2025 року, останній зазначив, що: «13.01.2025 року близько 10 год. я перебував в АДРЕСА_1 та здійснив купівлю горілки 1л без марок акцизного збору, за яку я дав кошти невідомому мені чоловікові в кількості 100 грн.», без зазначення у кого саме ОСОБА_3 придбав горілку.

Крім того, працівником поліції до матеріалів справи не додано будь-яких доказів, зокрема, висновку чи дослідження експерта, на підставі яких суддя має можливість встановити, що у пляшці, виданій ОСОБА_3 працівникам поліції, яку він ніби то придбав у ОСОБА_1 знаходиться саме горілка, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суддею були досліджені надані до матеріалів справи: рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_4 від 13.01.2025 року; квитанцію № 8 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час розгляду матеріалів номер ІТС ІПНПУ № 1154 від 13.01.2025 року; два фото не ідентифікованих осіб чоловічої статі; CD- диск з записом на якому не зафіксовано факту продажу ОСОБА_1 взагалі будь чого. Дані докази у їх сукупності прямо не підтверджують факт продажу ОСОБА_1 підакцизних товарів третім особам.

Також слід звернути увагу на те, що ч. 4 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Так, приписами п. 7 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, лотків.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 січня 2025 року серії ВАВ №024917 відсутнє посилання на конкретну норму Закону України (статтю, частину, пункт), яку порушив ОСОБА_1 , назву закону викладено в довільній формі, яка не відповідає законодавчо визначеному формулюванню. Суть правопорушення викладена формально, не конкретизовано, загальними фразами, склад адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення фактично є дублюванням змісту диспозиції ч. 1, 3 та 4 ст. 156 КУпАП.

ЄСПЛ у своїх рішеннях дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, у відповідності до сталої практики ЄСПЛ, а саме справи «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про недоведеність належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.156 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 156, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Речові докази по справі пляшку з алкоголем об`ємом 1 л, що поміщена до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на підставі квитанції № 8 ІТС ІПНПУ № 1154 від 13.01.2025 року повернути власнику ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Волосовський