Справа №: 398/6920/24
провадження №: 3/398/205/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" березня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 198881 від 17 грудня 2024 року цього дня близько 18 год. 30 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Войнівка, по вул. Центральній, 119-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Також відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 198885 від 17 грудня 2024 року цього дня близько 18 год. 30 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Войнівка, по вул. Центральній, буд. 119В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру номер . ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав, свою причетність до ДТП 17 грудня 2024 року, а також факт керування транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , 17 грудня 2024 року о 18 год. 30 хв заперечив. Зазначив, що в той день після 11 години взагалі не користувався автомобілем, був вдома, порався по господарству, ввечері до нього додому прийшли працівника поліції, звинуватили у скоєнні ним дорожньо-транспортної пригоди, пропонували пройти медичний огляд. Ввечері 17 грудня 2024 року вживав алкогольні напої, проте за кермо авто не сідав. Автомобіль ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , належить його дружині, яка проживає окремо. ОСОБА_1 здійснює догляд за дітьми самостіно. Автомобіль ЗАЗ-Daewoo Lanos, іноді беруть його знайомі-односельці, користуються у вільному доступі.

Його захисник адвокат Шевченко С.В., у судовому засіданні просила провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що матеріалами справи не доведено факт керування 17 грудня 2024 року за адресою: вул. Центральна, 119-В, с. Войнівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, саме ОСОБА_1 автомобілем ЗАЗ-Daewoo Lanos, що потрапив у ДТП, її підзахисний до цієї події не причетний, відтак у поліцейських були відсутні правові підстави для складення протоколів відносно нього за ст. 124, а також пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а відтак на пред`явлення обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Повідомлений належним чином представник Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області у судове засідання для надання пояснень не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Вислухавши позицію сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, диспозиція ст. 124 КУпАП за способом викладення ознак правопорушення належить до банкетних, яка для розкриття його змісту відсилає до Правил дорожнього руху.

Учасник дорожнього руху за приписами ПДР України це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у разі наявності підстав вважати, що особа, котра керує транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови особи на проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами поліцейський направляє її до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У випадку відмови особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення включає сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність такої особи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, в даному випадку, обов`язок збирання доказів, покладено на поліцейського, який склав протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень.

Якість формування матеріалів про вчинене адміністративне правопорушення є важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, і фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, від чого залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події та притягнення винних осіб до відповідальності.

За практикою Європейського суду з прав людини при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, він та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

В той же час, в ході судового розгляду судом досліджено диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що є додатком до протоколів про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що на місці ДТП 17 грудня 2024 року близько 18 год. 30 хв. за адресою: Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Войнівка, по вул. Центральній, 119-В, працівниками поліції виявлено транспортний засобом ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , який отримав механічні пошкодження після наїзду на електроопору. В салоні автомобіля водій відсутній. Біля автомобіля перебуває невідомий чоловік, якого поліцейські сприйняли за водія та опитали. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції за підозрою у вчиненні ДТП опитують інших мешканців села. Після з`ясування відомостей, що вранці цього дня вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 , працівники поліції його опитали за адресою місця проживання та запропонували пройти медичний огляд. ОСОБА_1 свою участь у ДТП пригоді заперечив, від медичного огляду відмовився.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, схема місця ДТП від 17 грудня 2024 року, пояснення свідка ОСОБА_2 , який 17 грудня 2024 року бачив ОСОБА_1 , який керував ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , цього дня о 12 годині, а о 18 год. 30 хв. йому зателефонували місцеві мешканці та повідомили, що за адресою: Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Войнівка, по вул. Центральній, 119-В, трапилась ДТП, обірвані електродроти.

При оцінці доказів суддя виходить з рівності їхнього доказового значення. Жоден доказ не може мати більшого чи меншого доказового значення, ніякі докази не можуть мати заздалегідь установленої сили. В ході розгляду справи суддя оцінює всі докази в їх сукупності, оскільки тільки такий підхід сприяє об`єктивному вирішенню справи.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, керуючись критеріями належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що докази, які досліджені під час розгляду справи, не можна вважати такими, що беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, які ставляться йому у вину.

Свідчення осіб, котрі зафіксовані на відеозаписі, вказують на те, що зазначеним транспортним засобом користується не визначене коло осіб, в тому числі і ОСОБА_1 . Відеозапис, котрий доданий до протоколу, письмові докази у справі не містять свідчень про те, що в момент скоєння ДТП автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

Відповідно до практики ЄСПЛ суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суддя дійшов переконання, що матеріалами справи не підтверджено достовірність обставин, які підлягають доведенню у межах справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому відповідно до положень Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, суддя вважає, що справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 124, ч.1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя І.П. Шинкаренко