Справа № 466/207/25
Провадження № 3/466/405/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ЛРУП № 1 ВП № 1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що працює в центрі «Проствіта» вихователем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

19.12.2025 року, о 12 год. 15 хв., громадянин ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно співмешканки, ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, штовхав, рукою вдарив в область живота, без видимих ознак тілесних ушкоджень. Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, відповідальність за що передбачена ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив. Пояснив, що того дня , за місцем спільного проживання, бавився з донькою своєї співмешканки. Коли дитина кинула брудний тапок на ліжко, він не сильно вдарив її по сідницях. Дитини почала плакати та на цей звук прибігла ОСОБА_2 . Вона не вислухавши його, спершу почала кричати, а згодом ї бити по голові. В свою чергу ОСОБА_1 захищався від побоїв співмешканки та виставив руки вперед, щоб вона його не била. Відтак, потерпіла сама наштовхнулась на його руку і вдарилась в живіт.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що того дня вони мали йти до театру, потерпіла перебувала у ванній кімнаті , а її донька гралась в іншій кімнаті з ОСОБА_1 . Через деякий час вона почула плач дитини. Коли прийшла до кімнати то побачила, що дитина плаче та показує на місце удару, де був червоний слід. Потерпіла почала сваритись на ОСОБА_1 , оскільки він вдарив її дитину. В процесі конфлікту ОСОБА_1 наніс їй удар в живіт. Після чого ОСОБА_2 викликала працівників поліції, які по приїзду склали відносно ОСОБА_1 терміновий заборонений припис на декілька днів. Протягом вказаного часу конфліктів з ОСОБА_1 більше не виникало, оскільки вона з дитиною залишила його квартиру та вони припинили будь-які стосунки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП України доведена та стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №390283 від 19.12.2024 року, письмовими поясненнями учасників справи, заявою потерпілої до ВП, формою ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового забороненого припису, іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Такі заперечення в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватості, судом розцінено як уникнення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (сто сімдесят гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.(шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Є. Зима