Номер провадження: 33/813/772/25
Номер справи місцевого суду: 509/6695/24
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і притягнено його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;с тягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Не погодившись з даною постановою, 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року, мотивуючи тим, що:

1) 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 в судовому засідання присутній не був;

2) про існування оскаржуваної постанови дізнався від адвоката Попова І.Д. 07 січня 2025 року;

3) копія оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку не надсилалась та фактично ОСОБА_1 не отримував її.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Овідіопольського районного суду Одеської області ухвалена судом 20 грудня 2024 року.

17 січня 2024 року ОСОБА_1 вперше звернувся з апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке було обґрунтоване тим, що 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 в судовому засідання присутній не був, а про існування оскаржуваної постанови дізнався від адвоката Попова І.Д. 07 січня 2025 року.

30 січня 2025 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернено особі, яка її подала.

Вищевказана постанова вмотивована тим, що матеріалами справи встановлено, що оскаржувану постанову винесено 20.12.2024 року, апеляційну скаргу подано через Овідіопольський районний суд Одеської області 17.01.2025 року, тобто із пропуском строку апеляційного оскарження. Із матеріалів апеляційної скарги вбачається клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, з огляду на те, що у судовому засіданні останній присутній не був, оскаржувану постанову було отримано в приміщенні суду 07.01.2025 року. Натомість, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважав за потрібне зазначити, що 04.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи, після чого між ним та адвокатом Поповим Іваном Дмитрійовичем було укладено договір про надання правничих послуг, про що свідчить клопотання адвоката від 13.12.2024 року про перенесення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи. 20.12.2024 року представником апелянта - адвокатом Поповим І.Д., було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, з якого також вбачається обізнаність представника особи, яка притягується до відповідальності, щодо дати та часу проведення розгляду справи 20.12.2024 року, та який згідно відмітки на вказаному клопотанні, того ж дня ознайомився із матеріалами справи. Окрім того, апелянтом не долучено до апеляційної скарги та матеріали справи не містять доказів на підтвердження ознайомлення апелянта із текстом оскаржуваної постанови саме 07 січня 2025 року, на що вказує безпосередньо апелянт. З огляду на наведене в своїй сукупності, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність підстав для поновлення апелянту пропущеного строку апеляційного оскарження.

28 лютого 2025 року звертаючись зі скаргою вдруге, ОСОБА_1 фактично посилається на ті самі обставини, зазначаючи, що 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 в судовому засідання присутній не був, а про існування оскаржуваної постанови дізнався від адвоката Попова І.Д. 07 січня 2025 року;

Оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року повернуто скаржнику, то апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка подана вдруге з тих же підстав, яким судом вже дана оцінка, як і клопотанню про поновлення строку на апеляційне оскарження, повторному розгляду не підлягає та такі посилання судом апеляційної інстанції не враховуються.

Щодо посилання на те, що копія оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку не надсилалась та фактично ОСОБА_1 не отримував її, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

В матеріалах справи міститься супровідний лист від 25 грудня 2024 року в якому зазначено, що Овідіопольський районний суд Одеської області надсилає ОСОБА_1 копію постанови від 20 грудня 2024 року до відома (а.с.28).

Таким чином, посилання скаржника про те, що копія оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку не надсилалась є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року була оприлюднена на сайті реєстру 26 грудня 2024 року, однак вперше апеляційну скаргу було подано лише 17 січня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік