Справа № 352/3220/24
Провадження № 3/352/102/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р.м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції №1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області Гречаником Р.Ю. 21 грудня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

21 грудня 2024 року о 20 годині 00 хвилин в місті Тисмениця, вулиця Галицького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота порушення мови, порушення координації рухів. На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, відповідно до тесту № 10864 результат огляду 2,0 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року ( далі Правила). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки погодився з результатом огляду на місці зупинки автомобіля.

Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження

27 грудня 2024 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду суду та призначений для розгляду по суті на 08 січня 2025 року.

08 січня 2025 року судове засідання відкладено на 05 лютого 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1

05 лютого 2025 року судове засідання відкладено на 18 лютого 2025 за клопотанням адвоката Бойчука М.Й. для надання йому можливості ознайомитись із матеріалами справи

18 лютого 2025 року судове засідання відкладено на 03 березня 2025 року.

03 березня 2025 року судове засідання відкладено на 11 березня 2025 року за клопотанням адвоката Бойчука М.Й. для витребування доказів.

3. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Адвокат Бойчук М.Й. (далі Адвокат), який представляє Романіва І.В. на підставі ордеру про надання правничої правової допомоги, надав до Суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення

Клопотання обгрунтовуються тим, що:

-відсутня безперевна відеофіксація правопорушення;

-долучені до протоколу відеозаписи не можуть сприйматись в якості доказів оскільки на одному із них зазначена дата події 26 грудня 2024 року, а на другому 21 грудня 2023 року, в той час як подія відбулась 21 грудня 2024 року.

В судовому засіданні Адвокат доповнив свої обгрунтування усно та повідомив, що дійсно 21 грудня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі та зупинявся поліцейськими, однак огляд на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував проходити і такий огляд в той день він не проходив, а події, що зафіксовані на відеозаписі на бодікамеру поліцейського відбулись 21 грудня 2023 року, а не 1 грудня 2024 року..

4. Докази, досліджені під час судового розгляду:

4.1 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу, 21 грудня 2024 року о 20 годині 00 хвилин в місті Тисмениця, вулиця Галицького водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота порушення мови, порушення координації рухів. На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, відповідно до тесту № 10864 результат огляду 2,0 проміле, чим порушив пункт 2.9.а Правил. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, оскільки погодився з результатом огляду на місці зупинки автомобіля.

Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився

Із протоколом ОСОБА_1 ознайомився, копію протоколу отримав та засвідчив правильність внесених в протокол даних, про що свідчить його підпис.

Тест № 10864, зроблений о 20 годині 16 хвилин 21 грудня 2024 року в місті Тисмениця по вулиці Галицькій.

Результат тесту 2,0 %.

На тесті наявні підписи інспектора та особи, яку тестують.

Розписка від 21 грудня 2024 року про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2024 року

Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Результат огляду ОСОБА_1 - позитивний, 2,00 % проміле.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів за допомогою приладу Alcotest 6810. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,0 %.

ОСОБА_1 із результатом згоден, про що свідчить його підпис.

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 6810

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 09 жовтня 2025 року.

Декларація про відповідність мундштуків Alcotest вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів із терміном дії до 20 жовтня 2025 року

Постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення вимог частини п`ятої статті 121 КУпАП

Згідно із фабулою постанови, ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 20.00 годині в місті Тисмениця, вулиця Галицька керував, будучи непристебнутим паском безпеки транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 з обладнаними засобами пасивної безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3.в Правил.

В судовому засіданні Адвокат повідомив, що ця постанова набрала законної сили та ОСОБА_1 сплачено штраф згідно із цією постановою.

4.3 відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора поліцейського автомобіля

На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 .

На записі зазначено, що події відбуваються 21 грудня 2024 року в період часу з 20.00.03 по 20.01.03

На відеозаписі з бодікамери зафіксовано, як поліцейський підходить до автомобіля, після чого повідомляє водієві про порушення останнім правил дорожнього руху.

В подальшому на 05.56 запису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, порушення мови і порушення координації рухів та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою драгеру.

Починаючи з 10.06 запису ОСОБА_1 проходить огляд на місці зупинки із застосуванням драгеру та на 12.50 фіксується результат 2.00 проміле, після чого ОСОБА_1 повідомляє, що не згідний з результатом та не заперечує щодо огляду в медичному закладі. Поліцейський пропонує йому проїхати в медичний заклад, після чого поліцейський із ОСОБА_1 починають рух автомобілем до медичного закладу. В процесі руху на 24.10 запису ОСОБА_1 повідомляє, що потреби їхати до медичного закладу немає, він згідний із результатом драгеру, після чого поліцейський роз`яснює, що ОСОБА_1 має право пройти огляд в медичному закладі, якщо не згідний із результатом огляду за допомогою драгеру. ОСОБА_1 повідомляє, що згідний із результатом драгеру, після чого поліцейський роз`яснює йому права і повідомляє про складення протоколу.

В період часу з 12.50 до 24.10 на відеозаписі не зафіксовано будь-якого впливу поліцейського на ОСОБА_1 , а ініціатива повідомити про згоду із результатом драгеру походила виключно від ОСОБА_1 .

На записі зазначено, що події відбуваються 21 грудня 2023 року, починаючи з 20.05.53.

4.4 докази, витребувані Судом за клопотанням Адвоката

Інформація управління поліції № 1 (місто Тисмениця) ГУНП в Івано-Франківській області, згідно із якою в період часу з 21 грудня 2023 року по 21 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 18 січня 2024 року та 21 грудня 2024 року винесено дві постанови про накладення адміністративного стягнення за статтями 127 та 121 КУпАП відповідно, а також 21 грудня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення статті 130 КУпАП.

Крім того, згідно інформації, в ході опрацювання матеріалів для виконання постанови суду виявлено факт некоректно відображеної дати відеозйомки 2023 рік замість 2024. Така розбіжність виникла через можливий технічний збій під час функціонування відеореєстратора.

5.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, а також докази, витребувані за клопотання Адвоката.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

щодо доводів Адвоката

Хоча чинним законодавством і не передбачений обов`язок здійснення безперервної фіксації саме правопорушення, однак на відеозаписі зафіксовано факт як керування автомобілем ОСОБА_1 , так і проходження ним огляду на стан сп`яніння, а також подальше повідомлення ним про згоду із результатом огляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до частини другої цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу стосовно ОСОБА_1 долучено відповідний відеозапис, який здійснювався безперервно з моменту підходу поліцейського до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 і до моменту завершення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

В зв`язку із викладеним, Суд відхиляє доводи Адвоката про відсутність безперервної фіксації правопорушення.

Доводи Адвоката про зазначення на відеозаписі з реєстратора поліції дати 26 грудня 2024 року спростовується самим відеозаписом, на якому зазначена дата 21 грудня 2024 року.

Щодо дати 21 грудня 2023 року на відеозаписі з бодікамери поліцейського Суд бере до уваги інформацію відділу поліції № 1 (пункт 4.5 цієї Постанови), згідно якої в ході опрацювання матеріалів для виконання постанови суду виявлено факт некоректно відображеної дати відеозйомки 2023 рік замість 2024. Така розбіжність виникла через можливий технічний збій під час функціонування відеореєстратора.

При цьому зафіксовані на відеозаписі події співпадають з іншими матеріалами справи, зокрема вони відбуваються в тому самому місці (яке візуально співпадає із відеозаписом із відеореєстратора), в той самий час, зафіксований на відеозаписі результат огляду співпадає із результатом тесту, здійсненим 21 грудня 2024 року.

Згідно із інформацією поліції, 21 грудня 2023 року будь-які протоколи стосовно ОСОБА_1 не складались.

Таким чином, оцінивши в сукупності вказані докази, Суд вважає, що фактично на відеозаписі на бодікамері зафіксовані події, що відбувались 21 грудня 2024 року, а зазначення на відеозаписі дати 21 грудня 2023 року є технічною помилкою.

щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

?відеозаписом з реєстратора автомобіля, на якій зафіксований рух автомобіля ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 о 20.00 годині 21 грудня 2024 року та його зупинка;

?відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якій відбуваються події одразу після зупинки автомобіля, зафіксованої на відеозаписі з реєстратора автомобіля та на якому зафіксовано спочатку процес проходження ОСОБА_1 ним процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосування драгеру та результат огляду 2,00 %.

?постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 121 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 керував тим самим транспортним засобом, в той самий час та в тому самому місці, які є предметом розгляду в цій справі.

?тестом № 10864, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 позитивний, 2,00%

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 2,00 проміле;

?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху, результат позитивний, 2,00 проміле;

?протоколом про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2024 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

Хоча ОСОБА_1 спочатку і не погодився із результатом огляду на стан сп`яніння, однак в подальшому він повідомив, що погоджується із результатами огляду та вважає, що необхідності проходити огляд в медичному закладі немає. При цьому Суд звертає увагу, що поліцейський жодним чином не впливав на це рішення ОСОБА_1 , не пропонував йому відмовитись від проходження огляду, не здійснював на нього тиск та в будь-який інший спосіб не намагався вплинути на рішення ОСОБА_1 .

Саме ОСОБА_1 був ініціатором повідомлення про згоду із результатом проведеного огляду із застосуванням драгеру, що зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином, у поліцейського були відсутні підстави для забезпечення проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 21 грудня 2024 року о 20 годині 00 хвилин в місті Тисмениця, вулиця Галицька транспортним засобом марки ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкція частини першої статті 130 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя враховує умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

6.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО