Справа № 523/176/25
Номер провадження 3/523/386/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2025 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Позняк В.С., при секретарі Думанській Н.В., за участю адвоката Маракушева І.О., Минюка В.І. розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, розлученого, за змістом протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2024 року о 20.55. год., водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Семена Палія, 113/1 в м. Одесі, керував транспортним засобом електросамокатом JET в стані алкогольного сп`яніння та згідно тестування на стан алкоголю у крові за допомогою приладу Alcotest марки «Drager7510» перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,94%), тим самим порушив вимоги п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що у вказаний в протоколі день та час рухаючись по вул. Семена Палія в м. Одесі був зупинений працівниками поліції, без пояснень чому його зупинили, одразу ж запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, будучи впевнений що результат буде негативний він погодився на проходження тесту на місці, за допомогою приладу Alcotest, однак отриманий результат буз позитивний. З результатом тесту ОСОБА_1 не погодився, однак у зв`язку з тим, що він юридично необізнаний, не знав що необхідно пройти огляд у медичному закладі, патрульні поліцейські не запропонували пройти такий огляд та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 зазначив, що на самокаті він не рухався, а у зв`язку з тим, що він був розряджений він просто відштовхувався ногою, тобто котив його. ОСОБА_1 не визнав свою вину, при цьому зазначив, що не погоджується із складеним відносно нього протоколом, у зв`язку з чим, просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маракушев І.О. надав до суду клопотання про закриття провадження по справі, яке повністю підтримав у судовому засіданні, за відсутності складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не погодився з отриманим за результатом проходження алкотесту «Драгер», однак всупереч п.7 розділу 1 Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак ОСОБА_1 після проходження тесту на місці і отримання результату, не було роз`яснено та запропоновано проїхати до медичного закладу, для проходження до встановлено порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник наголошував, що при огляді відеозапису та виходячи з пояснень самого ОСОБА_1 підстав для зупинення транспортного засобу працівниками поліції відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не було, тобто під час зупинки і огляду іншого водія та його транспортного заходу ОСОБА_1 рухався поз них, та патрульні вирішили просто зупинити його та запитати чи не вживав він алкогольні напої. Зупинка транспортного засобу просто так не є законно, тому всі подальші вимоги поліції до водія, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний. Також адвокат зазначив, що відповідно до п. 1.10 ПДР України визначенням терміну «транспортний засіб» це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. «Механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, однак в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня характеристика потужності двигуна моделі самоката, тому яким чином працівниками поліції було встановлено що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не зрозуміло.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Маракушева І.О., якими вони повністю заперечували факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, судом були досліджені матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

-протокол серії ЕПР 1 №196554 від 14.12.2024 року, (а.с.1,2)

-довідка про отримання особою посвідчення водія (а.с. 3)

-довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 4)

-тест Alcotest здійснений за допомогою технічного приладу марки «Drager7510» прилад ARLM 0410 (а.с.5)

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6)

- диск з видеозаписом реєстратора № 474872, 473744 (а.с. 7)

При досліджені відеозапису з боді камери №474872, 473444 встановлено, що дійсно ОСОБА_1 було зупинено, коли він рухався повз автомобіля, який вже був зупинений патрульними поліцейським та проводився огляд цього автомобіля, без будь яких пояснень щодо зупинки. Також під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 роз`яснюється порядок застосування технічного засобу, не надано право обрати мундштук, який в подальшому був розпакований поліцейськими та вставлений у прилад для подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`ніння.

При розгляді справи про адмінінстративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адмінінстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінінстративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є беззаперечливим доказом, а обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неналежними та викликають сумніви.

Статею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин оправи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказано вичерпні підстави зупинення транспортного засобу співробітниками поліції:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

При огляді видеозапису наданого до матеріалів справі підтверджень правомірності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не знайдено.

На відеозапису з камер поліцейських вбачається, що поліцейський зупинив водія лише тому, що той рухався повз них, коли вони зупинили та проводили огляд іншого водія та його автомобіль. Також з видеозапису встановлено, що іншого водія вони також запитують чи не вживає він алкогольні напої або якись інши нарктотичні чи енергозбуджуючи препарати, про що водій повідомляє, що він цим не займається та поліцейський з зовнішнього огляду вирішує, що водій не перебуває під впливом алкогольних або наркотичних засобів, та пропонує цьому водію їхати далі, а сам починає розмову з ОСОБА_1 .

Для того, щоб вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, поліція має довести законність його зупинки.

Зупинка транспортного засобу поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до водія, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Отже, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які слід було зупиняти транспортний засіб, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таких висновків дійшов Чернівецький апеляційний суд у рішенні 13 жовтня 2022 року по справі № 718/1824/22 і вони узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювалося з порушення вимог чинного законодавства.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу II інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - Поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З дослідженого судом відеозапису на диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування технічного засобу, право на ознайомлення з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу.

З вказаного відеозапису, під час проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням технічного засобу, не можливо встановити, що ОСОБА_1 обрав запропонований йому на вибір мундштук, який у подальшому був розпакований поліцейським та вставлений у прилад для подальшого проходження ОСОБА_1 тесту.

Аналогічна позиція викладена у постанові Одеського апеляційного суду від 12.05.2023 р. по справі № 521/4547/23.

Із доданого до матеріалів даної справи відеоматеріалу вбачається, що під час розгляду даної справи співробітником поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП тощо.

ОСОБА_1 задає питання працівникам поліції щодо наслідків проходження тесту, але роз`яснень в установленому законом порядку не отримує.

Не роз`яснено ОСОБА_1 можливість проходження огляду в найближчому медичному закладі у разі не згоди з показниками приладу.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2013 року терміни вживаються в такому значенні:

-електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

-легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

-низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.

В протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів відсутня характеристика потужності двигуна моделі електросамоката зазначеного в протоколі про адмінінстративне парвопорушення, тому встановити чи належить вказаний електросамокат до механічних транспортних засобів суд не має можливості. Відповідно до листа Регіонального сервисного центру ГЦС МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях транспортні засоби з потужністю електродвигуна 1 кВт не належать до механічних транспортних засобів.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При оцінювані зібраних за справою доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та провину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 27, 38, 40-1, 130 ч.1, 213, 247,251, 283, 284 ч.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Позняк