Провадження №: 3/336/51/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі адвоката Вертелецького М.О.,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 127660 зазначено, що 12.09.2024 о 09-10 год. в с. Комишуваха, по вул. Зарічній, 44, водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Musstang МТ 125-2 без номерного знаку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 ARCD 0466. Результат 0,25 проміле. Тест № 01569. Від керування транспортним засобом відсторонено. Чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник, адвокат Вертелецький М.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було зроблено контрольний забір повітря з навколишнього середовища, з метою підтвердження відсутності залишкових парів алкоголю у пристрої, що не запакований герметично, що ставить під сумнів достовірність результату огляду з використанням такого приладу. Відповідно до офіційних даних виробника технічного приладу, похибка для приладу Alcotest Drager 6810 складає ±0,05 мг/л (еквівалентно приблизно ±0,1‰). Враховуючи заявлений результат тестування 0,25‰, рівень алкоголю у видихуваному повітрі водія ОСОБА_1 з урахуванням допустимої похибки приладу, встановленої виробником, не виходить за межі допустимих норм. Також захисник посилався на не дотримання поліцейськими, порядку направлення особи для проведення огляду та недоставлення його у медичний заклад, у зв`язку з висловленою незгодою з результатами тесту, проведеного на місці зупинки, що суперечить ч. 3 ст. 266 КУпАП. Посилався на наявність у матеріалах справи направлення особи на огляд до медичного закладу, в якому наявна інформація про те, що водій був доставлений на огляд до закладу охорони здоров`я працівником поліції, що не відповідає дійсності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, її відсутність у відповідності до положень ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Як передбачено п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.266 КУпАП, п.п. 6,7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, як зазначено в п.п. 8, 12 розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Чеком Alkotest Drager 6810 № 1569 щодо результатів огляду на місці зупинки т/з водія ОСОБА_1 зафіксовано результат 0,25 проміле, температура навколишнього середовища при огляді 24 °C (а.с. 4).

Як передбачено, п. 4 та 7 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до технічних характеристик «Alkotest Drager 6810» розміщених на офіційному сайті виробника, Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) за посиланням https://www.draeger.com/Content/Documents/Content/IfU-Alcotest-6810-9033187.pdf (арк. 5 інструкції) розмір абсолютної похибки приладу в діапазоні вимірювання 0 0,50 мг/л (0 1,0 проміле) при температурі навколишнього повітря (20 ± 5) °C складає ± 0,05 мг/л (± 0,1 проміле).

При цьому технічні характеристики приладу Alkotest Drager 6810 визначені виробником не збігаються з технічними характеристиками цього приладу, що визначені офіційним представником (дистриб`ютором) концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні - Компанією «Сатурн Дейта Інтернешенл», відповідно до яких вказаний прилад має похибку ± 0,04 ‰ (проміле) в діапазоні вимірювань 0,00-0,84 ‰ (проміле).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Як передбачено ч. 2 ст. 8 вказаного Закону, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до положень ст. 16 вказаного Закону, оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

За змістом ст. 1 Закону «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» виробник це - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг).

Отже враховуючи, що виробником спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810 є саме концерн Drager Safety AG & Co. KGaA і такий прилад реалізується під найменуванням виробника, враховуючи принципи верховенства права та справедливого судового розгляду, суд при оцінці вказаного тесту, враховує технічні характеристики спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810, які встановлені виробником цього приладу, оскільки саме виробник несе відповідальність за точність, достовірність та відповідність приладу встановленим стандартам та визначає його технічні параметри.

Враховуючи допустиму похибку, встановлену виробником, фактичне значення рівня алкоголю у видихуваному повітрі водія ОСОБА_1 могло складати від 0,15 до 0,35 проміле. Таким чином, з урахуванням верхньої межі допустимої похибки, отриманий результат не може однозначно свідчити про перевищення допустимого рівня алкоголю в організмі особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з відеозапису подій долучених до протоколу, після оголошення працівником поліції результатів тесту на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу 0,25 проміле, на питання чи погоджується ОСОБА_1 з вказаним результатом, останній виказує незгоду.

Врахувавши незгоду водія ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 працівники поліції запропонували водію проїхати до в м. Запоріжжя до лікаря нарколога. Відповідь ОСОБА_1 на вказану пропозицію на відеозаписі не зафіксована. Наступні події обмежуються складанням адміністративних матеріалів, за їх змістом водій на огляд до закладу охорони здоров`я не доставлявся.

Як зазначав в судовому засіданні захисник, адвокат Вертелецький М.О. водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому досліджений відеозапис подій не спростовує вказане твердження та не свідчить про протилежне.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 до НКП «ОКЗ НПД» ЗОР також не містить інформації про відмову особи від огляду в закладі охорони здоров`я.

При оцінці вказаних обставин, суд враховує положення ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, та положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначав Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019, елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таким чином, враховуючи відсутність у справі доказів відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, за наявності зафіксованої відеозаписом незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеним на місці зупинки, суд доходить висновку, що водій всупереч положенням ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 не був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, що у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП має наслідком недійсність результатів огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а відтак і недоведеності провини особи у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Враховуючи положення ч.2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України, а відтак і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130, 247, 251, 266, 283, 284, 287-290 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова