Справа № 132/1500/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., розглянувши матеріали, який надійшов з управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Вінницької області, громадянина України, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП документально не підтверджений, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28 лютого 2024 року о 13год.00хв. на річці Південний Буг, поблизу села Іванів Хмільницького району Вінницької області, здійснював добування (вилов) риби забороненим колючим знаряддям лову типу «Драч», способом багріння, чим порушив п.п.4 п.1, п.п.1 п.2 розділу IV Правил любительського рибальства; ст.ст.27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 001588 від 28.02.2024 року слідує, що ОСОБА_2 28 лютого 2024 року о 13год.00хв. на річці Південний Буг, поблизу села Іванів Хмільницького району Вінницької області, здійснював добування (вилов) риби забороненим колючим знаряддям лову типу «Драч», способом багріння, чим порушив п.п.4 п.1, п.п.1 п.2 розділу IV Правил любительського рибальства; ст.ст.27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.09.2022 року № 700, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 року за № 1412/38748, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями лову за виключенням не заборонених цими Правилами гачкових знарядь лову та елементів підводних рушниць.

Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу IV цих же Правил любительського рибальства, забороняється добування (вилов) способом багріння.

Положеннями статті 27 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

За статтею 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 4 статті 85 КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, в повному обсязі доведена наявними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 001588 від 28.02.2024 року; описом-оцінкою знарядь лову від 28.02.2024 року; квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження № 46 від 05.03.2024 року, та іншими матеріалами.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт порушення ОСОБА_2 правил використання об`єктів тваринного світу, знайшов своє підтвердження та повністю доведений поза розумним сумнівом в ході даного судового розгляду, а його дії за ч.4 ст.85 КУпАП правильно кваліфіковано.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, днем вчинення правопорушення є 28.02.2024 року, і стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, могло бути застосоване не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто не пізніше 28.05.2024 року.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення № 001588 від 28.02.2024 року, відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст.85 КУпАП надійшов на адресу Калинівського районного суду Вінницької області 23.12.2024 року відповідно до листа начальника управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області Ягельського О. від 03.12.2024 року № 1-169/1443-24, тобто після спливу строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Згідно положень пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, на день надходження протоколу про адміністративне правопорушення № 001588 від 28.02.2024 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області, завершився строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.2 ст.38 КУпАП, а тому суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.4 ст.85 КУпАП.

Частиною першою статті 277-2 КУпАП визначено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Положеннями частини першої статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Тобто особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав: на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист, тощо.

В рішенні від 08 листопада 2018 у справі «Созонов та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. На національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

За частиною другою статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, не є обов`язковою, однак така норма закону не впливає на виконання судом обов`язку щодо повідомлення такої особи про місце, дату і час судового засідання, адже розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням виконання зазначених норм процесуального закону та за наведених обставин, суд з об`єктивних причин, приймає дану постанову 17.03.2025 року.

Виходячи з викладеного, враховуючи те, що на момент розгляду справи витік строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, а тому провадження в справі необхідно закрити.

Відповідно до положень частини 1 статті 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Заборонене знаряддя лову необхідно конфіскувати у власність держави.

Керуючись ст.ст.38, 85, 221, 247, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Заборонене знаряддя лову конфіскувати у власність держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя