ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року селище Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №193317 від 10 грудня 2024 року, 10.12.2024 о 16:05 на автодорозі іж населеними пунктами м. Скалат та с. Поплави водій автомобіля марки Омельченко Віваро днз во8050ах гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Під продуву газоаналізатора Драгер 6820 на визначення стану алкогольного сп`яніння був зафіксований результат 0,30 проміле, чим порушив п.2.9.а.ПДР керування ТЗ особами в стані алк., нарк. чи ін. сп`яніння що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокат Драус О.О. подала до суду клопотання, в якому просила закрити провадження у справі у зв`язку з порушенням працівниками поліції порядку огляду водіїв на визначення стану сп`яніння, а саме у зв`язку із відсутністю у матеріалах справи доказів безумовного погодження ОСОБА_1 з результатом тесту, та пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин керував транспортним засобом, після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти на місці відповідний медичний огляд за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до результатів тестування від 10 грудня 2024 року, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 0,30 ‰.

Однак, ані матеріали провадження, ані відеозапис не містять взагалі інформації чи доказів тому, що працівниками поліції одразу після оголошення результатів приладу було в передбаченому законом порядку та зрозумілою мовою з`ясовано питання щодо згоди чи незгоди ОСОБА_1 з результатом та роз`яснено відповідне право на оскарження результату (одразу після проведення тесту працівники поліції вказали що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння).

Натомість, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , (який поводився адекватно, спокійно, не виявляв якихось очевидних ознак сп`яніння) заперечував факт перебування в стані сп`яніння та вживання алкоголю та впевнено погоджувався пройти огляд. Отримавши результат такого огляду, працівник поліції одразу не запитав про згоду чи не згоду з результатами розгляду та не роз`яснив відповідних прав, пов`язаних зі з`ясуванням бажання прослідувати до медичного закладу, лише зазначено було про те, що буде складатись протокол, що і робиться далі. Згодом працівник поліції запитав ОСОБА_1 про згоду з результатом огляду, ОСОБА_1 вказав що з результатами огляду не згоден та погоджується проїхати до медичного закладу для проведення відповідного огляду. Однак в подальшому відеозапис не містить будь-яких відомостей про доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу чи його відмови проїхати до медичного закладу з метою проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а містить лише відомості про складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП та п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясовувати вказані вище обставини та роз`яснювати відповідні права водієві. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735).

Згідно з п.п.6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

У разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Разом із тим матеріали справи про адміністративне правопорушення суперечать зазначеним вище нормам, зокрема, на відеозаписі з нагрудної камери патрульного поліцейського, який було продемонстровано в судовому засіданні, вбачається, що одразу після огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу згоду чи незгоду водія з результатом огляду працівниками поліції з`ясовано не було, а в подальшому, коли водій не погодився з результатами огляду і погодився проїхати до медичного закладу з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт працівниками поліції було проігноровано,

Згідно положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування пояснень сторони захисту щодо незгоди з результатами проведеного огляду, як і відсутність зі сторони поліції дій щодо проведення огляду в закладі охорони здоров`я після висловленян водієм незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів підтвердження факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, а отже провадження в справі, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ст.247 КУпАП, належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч.6 ст.266 КУпАП вважається недійсним та викликає у суду сумніви, тобто поза розумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи, в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого роз`яснення відповідних прав на оскарження результату огляду, вчиненого на місці події, може бути розцінена як порушення права на захист особи.

Інші долучені до протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Підволочиський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б. Сташків