Ширяївський районний суд Одеської області
12.03.2025 Справа №: 518/7/25
Провадженя № 3/518/46/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року смт. Ширяєве

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Гуржій А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №199786 від 18.12.2024 року, за змістом якого, 18.12.2024 року о 19:58 годині в с. Старі Маяки, траса Київ-Одеса 365 км водій ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем Volvo номерний знак НОМЕР_1 з причепом номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія було проведено за допомогою газоаналізатора алкотест драгер 6810 проба позитивна результат 2,10% проміле алкоголю; порушення підпункту «а» 2.9 Правил дорожнього руху; від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 від підпису протоколу, результатів тесту, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Особа яка притягається до адміністративної відповідальності в судові засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Водночас, ОСОБА_1 подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, справу розглянути за його відсутності.

У запереченнях зазначені такі основні доводи: протягом всього спілкування з працівниками поліції водій стверджував, що не вживав алкоголь, перебував в автомобілі після рейсу на відпочинку; пройшов огляд на стан сп`яніння на місці під психологічним тиском працівників поліції. Працівники поліції допустили порушення, оскільки водія не проінформовано про порядок застосування газоаналізатора «Драгер», ними недотриманий порядок огляду, не запропоновано медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, не роз`яснені права; протокол складений з порушеннями, відсутні докази керування водієм автомобілем, водій під час спілкування заперечував факт керування автомобілем та вживання алкогольних напоїв, недопустимість відеозапису.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить із того, що одним з елементів гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права людини на справедливий судовий розгляд є здійснення судового провадження упродовж розумного строку.

Це право кореспондується з обов`язками осіб, що беруть участь у справі, добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування процесу, та вживати передбачених законом заходів для скорочення тривалості судового провадження.

З огляду на зазначене, відповідно до орієнтирів застосування ст. 6 Конвенції, сформованих практикою ЄСПЛ, коли поведінка учасників судового процесу свідчить про умисний характер їх дій, спрямований на невиправдане затягування провадження чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, у тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо зволікання може зашкодити справі чи іншим учасникам судового процесу (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 07.07.1989року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain")).

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст. 268 КУпАП у справах цієї категорії не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться поданими органом поліції доказами в їх сукупності і взаємозв`язку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На виконання вказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Так, вивченням відеозаписів (за двома технічними засобами відеозапису 000004, 00005) доданих до протоколу на двох дисках, судом встановлено, що на дисках містяться декілька записів виконаних окремими файлами, часовий проміжок яких є нетривалим, що не дає підстав вважати, що фіксації обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалася з порушенням встановленого порядку застосування технічних засобів для відеофіксації.

Переглядом відеозаписів, судом встановлено, що зафіксовані події відбувалися 18 грудня 2024 року, підставою для порушення провадження, стало звернення до органу поліції, про те, що інший учасник дорожнього руху під часу руху автомобільною дорогою - водій вантажного автомобіля допустив хаотичний рух автомобілем. На час прибуття поліції, заявник вказав на цей автомобіль працівникам поліції, автомобіль знаходився на узбіччі, водій в кабіні автомобіля.

Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останній на запитання щодо хаотичного руху автомобіля дорогою відповів, що під час керування автомобілем користувався мобільним телефоном, зараз перебуває на відпочинку.

На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці знаходження, повідомив, що алкогольні напої не вживав та бажає пройти огляд в медичному закладі.

У подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, який самостійно пройшов двічі. Після отримання результатів огляду, незгоду з результатами не виказував.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що останній пройшов огляд на стан сп`яніння під тиском працівників поліції, суд сприймає критично, оскільки такі твердження жодним чином не узгоджуються з матеріалами справи та не підкріплені будь якими доказами.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем до приїзду поліції на подальше місце перебування водія та автомобіля, на відеозаписах ним не заперечувався. Натомість, як встановлено судом, водій пояснював, що під час руху розмовляв по телефону.

Отже, обставини щодо керування транспортним засобом не оспорював під час складення щодо нього протоколу, будь-яких заперечень щодо цього не висловлював і такі відсутні на відеозаписі події.

Доводи ОСОБА_1 з приводу незаконності дій працівників поліції суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять докази звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Позиція щодо невизнання своєї вини розцінюється судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199786 від 18 грудня 2024 року (а.с. 1);

результатами тесту (а.с. 3);

актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 4);

довідкою органу поліції про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

відеозаписами з місця події на дисках (а.с. 11, 12).

Зазначені дії водія ОСОБА_1 , що полягали у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, сп`яніння, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважає за можливе призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Гуржій