Справа № 592/3972/25
Провадження № 3/592/973/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 27.02.2025 близько 17 год. за місцем свого проживання вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, вимагав грошові кошти, поводив себе агресивно, чим могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю та завдано психологічних страждань.

ОСОБА_1 суду пояснив, що проживає окремо з дівчиною, у квартирі матері не зареєстрований. Був п`яний, прийшов додому до матері попросити грошей, але вона йому відмовила. Між ними сталась сварка, під час якої він повисив голос і мати викликала поліцію. До цього гроші йому надсилав батько. До матері прийшов попросити грошей, що було на життя на декілька днів.

ОСОБА_2 суду пояснила, що зняла ОСОБА_1 з реєстрації у своїй квартирі. 27.02.2025 він син прийшов до неї додому випивши, вона відчинила двері, нагодувала, а потім він почав вимагати у неї гроші. На її відмову почав сварку, казав щоб йшла до сусідів, просила гроші у борг. Злякалась та викликала поліцію, син давив на неї морально. Вказувала, що коли син не п`є то хороший, а коли починає пити, то погано себе поводить. Наразі з сином помирилися і він пообіцяв пройти курс лікування.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру.

Судом встановлено наступні обставини.

З дослідженої у судовому засіданні електронної картки 102 з «Інформаційного порталу Національної поліції України» від 27.02.2025 встановлено, що о 17-46 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 син в стані а/с вимагає грошові кошти.

У письмових поясненнях від 27.02.2025 ОСОБА_2 зазначила, що близько 17 год. її син ОСОБА_1 зайшов до квартири та почав вимагати гроші, чим вчинив відносно неї психологічне насильство, при цьому виражався нецензурною лайкою щодо неї. Після відмови надати гроші почав вимагати від неї щоб вона взяла гроші в борг у сусідів.

З долученого відеозапису з нагрудних відеореєстраторів встановлено, що працівники поліції прибули за адресою: АДРЕСА_2 , зайшовши до квартири їх зустріла ОСОБА_2 та провела на кухню, де перебував ОСОБА_1 у верхньому одязі та взутті, куштував суп, спілкувався по телефону. ОСОБА_2 повідомила, що син прийшов і вимагає гроші, вона його боїться. ОСОБА_1 не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вказував, що дійсно просив гроші у матері.

Інших доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

У повідомленні на лінію «102» та після прибуття поліцейських за викликом ОСОБА_2 повідомляла про те, що син вимагає у неї гроші, про ці обставини також зазначила у письмових поясненнях.

При викладенні фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 вимагав у ОСОБА_2 гроші, однак останньому не ставиться за провину вчинення діянь економічного характеру.

Хоча за протоколом ОСОБА_1 і ставиться за провину вчинення домашнього насильства у формі умисних дій психологічного характеру, однак у протоколі не відображено наслідки, передбачені диспозицією частини 3 статті 173-2 КУпАП у виді завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що є необхідною умовою наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, яке ставиться за провину ОСОБА_1 , є вчинення домашнього насильства особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною 1 або 2 статті 173-2 КУпАП, що має обов`язково бути відображене в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, до протоколу долучено постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.11.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., однак усупереч вимогам статті 256 КУпАП у протоколі відсутнє посилання на те, що ОСОБА_1 протягом року був підданий стягненню за частиною 1 або 2 статті 173-2 КУпАП.

У протоколі зазначено про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства за місцем свого проживання.

Події щодо яких відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відбувались у квартирі за місцем проживання його матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 .

Відтак, усупереч вимогам статті 256 КУпАП у протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.). Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 3 статті 1732 КУпАП за обставин викладених у протоколі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи не містять, то вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити відносно нього провадження в справі.

Керуючись частиною 3 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап