НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05 березня 2025 року Справа № 322/41/25 (Провадження № 3/322/87/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Хачатурова Р.С. (в режимі відеоконференці), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 14.01.2025 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

встановив:

04.01.2025 об 11 год 25 хв на 59 км автодороги Запоріжжя Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF698K н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

27.01.2025 захисником подано клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і не має об`єктивної можливості приймати участь у розгляді справи. Як підставу вказує аналогію закону, а саме положення ст.335 КПК України і різноманітну судову практику. До клопотання додано копія довідки Форми 5.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання суддя виходить з такого.

Згідно зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями КУпАП не передбачено можливість зупинення провадження у справі.

Аналогія процесуального права, яку проводить захисник посилаючись на ст.335 КПК України, як обґрунтування своїх вимог, на переконання судді у цьому випадку не є релевантною і такою, що не може бути застосована у цій справі.

Так в рамках кримінального процесу участь підозрюваного/обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження є обов`язковою за виключення спеціального судового провадження (in absentia). Строки притягнення до кримінальної відповідальності (давності) тривають від двох до п`ятнадцяти років (в залежності від тяжкості кримінального правопорушення), а у певних видах можливість застосування давності вирішується судом, або не застосовується взагалі.

В свою чергу, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою. Строк розгляду справи такої категорії, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП і ч.6 ст.38 КУпАП є один рік.

Отже з урахуванням загальновідомих обставин які тривають в Україні, зупинення даної справи, може потягнути за собою закінчення строку, передбаченого частиною 6 статті 38 КУпАП.

ОСОБА_1 має захисника, тобто наділений можливістю в повній мірі реалізувати своє право на захист, що фактично і було ним зроблено.

Враховуючи вказане підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відсутні, тому у його задоволенні суддя відмовив.

29.01.2025 захисником подано клопотання про виклик і допит поліцейських, суддею прийнято рішення про вирішення вказаного питання після дослідження матеріалів провадження (зокрема відеозаписів). Також за клопотанням захисника до матеріалів справи долучено копії медичних документів ОСОБА_1

03.03.2025 захисником подано клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В судовому засіданні захисник підтримав свої клопотання просив закрити провадження оскільки вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом. Додатково звертав увагу, що відеозапис не є безперервним, згоди з результатом огляду як такої не було, що на ОСОБА_1 здійснювався тиск. Втім зауважив, що за умови якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_1 просив не призначати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суддею досліджено такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212601 від 04.01.2025 (далі Протокол), реєстрація відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №56 від 04.01.2025, рапорт поліцейського ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Андрія Перетятка, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 0.44% (далі Роздруківка), копія посвідчення водія ОСОБА_1 , копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , копія сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, DVD-R з чотирма відеозаписами (один з бодікамери поліцейського, який чергував на блокпосту - №1, і три з бодікамери інспектора СРПП - №№2 - 4), довідка б/н б/д щодо повторності, посвідчення водія і по транспортному засобу, довідка Форми 5, виписка із медичної картки стаціонарного хворого №747, протокол звернення до лікаря, довідка ТОВ «МЕДИКО-ДІАГНОСТИЧНИЙ ЦЕНТР «ГАРМОНІЯ ЗДОРОВ`Я» (далі ТОВ «М-ДЦ «ГЗ»).

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. У відповідній графі ним власноруч зроблений запис: «Без пояснень». Також ним підписані Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту. Виявлення від нього запаху алкоголю (запис №1). Останній пояснював, що вживав напередодні, але небагато (цей же запис тайм код 04:25). Подальше прибуття на блокпост екіпажу СРПП (запис №2). Проведення огляду на місці зупинки (цей же запис 03:25 04:45) На питання інспектора щодо згоди чи не згоди з результатом, ОСОБА_1 чіткої відповіді не надав («відповів: «та не знаю»), після чого інспектор зазначив, що в разі не згоди з результатом є можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 буквально відповів «Ладно, пропадать так пропадать» На повторне питання повідомив, що в медичний заклад їхати непотрібно та погодився з результатами (цей же запис 05:25 05:30). Подальше складання матеріалів підписання документів.

У задоволенні клопотання про виклик і допит поліцейських суд відмовив з огляду на його необґрунтованість, до того ж усі обставини, які мають значення для розгляду справи в контексті участі під час події поліцейських, зафіксовані на відеозаписах.

Щодо посилання захисника на інформацію зазначеної в довідці ТОВ «М-ДЦ «ГЗ» лікарем ОСОБА_2 в контексті результатів спеціального приладу суддя зазначає таке.

Вказана довідка не містить дати. У ній не вказано, як саме може захворювання ОСОБА_1 впливати на результат спеціального приладу (збільшувати показання чи зменшувати, якщо збільшувати, тоді на скільки). Крім цього, згідно з відкритої інформації, основним видом діяльності ТОВ «М-ДЦ «ГЗ» є загальна медична практика (КВЕД 8.21), іншими: діяльність лікарняних закладів (86.10); інша діяльність у сфері охорони здоров`я (86.90); роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (47.73); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20); оптова торгівля фармацевтичними товарами (46.46); роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах (47.74); роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах (47.75); страхування життя (65.11); спеціалізована медична практика (86.22); стоматологічна практика (86.23). Вказане ТОВ не займається експертною діяльністю чи сертифікацію засобів вимірювальної техніки. ОСОБА_2 є лікарем хірургом, а не наркологом.

Тому суддя критично ставиться до інформації, яка вказана у згаданій довідці. Клопотань щодо проведення експертних досліджень, або принаймні виклику експерта задля отримання пояснень в цьому контексті, захисником не заявлялось.

Будь якого тиску з боку поліцейських чи військовослужбовців ВСП щодо ОСОБА_1 встановлено не було. Відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисник звертався із відповідними заявами щодо неправомірних дій поліцейських чи військовослужбовців ВСП під час описаних подій, що за результатами цих заяв були встановленні відповідні факти, судді не надані.

Відеозаписи, як вже зазначалось зроблені з двох бодікамер (поліцейського який чергував на блокпосту і інспектора СРПП). Обидва відеозаписи є безперервними. Той факт, що не фіксувався час з моменту виклику екіпажу СРПП і до його прибуття на блокпост в жодному випадку не може свідчити про недопустимість як доказів відеозаписів.

Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приміткою ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.130 КУпАП).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Клопотання захисника щодо призначення ОСОБА_1 основного стягнення без додаткового не ґрунтується на вимогах матеріального закону.

Посилання на різноманітну судову практику в цьому контексті є недоречним, адже нормами КУпАП не передбачена застосування прецедентної практики. До того судді не відомі рішення суддів Запорізького апеляційного суду у яких би не застосовувалось додаткове стягнення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП. Посилання на постанову у справі №332/2984/24 від 06.12.2024 є нерелевантним, оскільки у тій справі не йшлося про «призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації», а особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, взагалі не отримувала посвідчення водія, відповідно, не могла бути позбавлена права якого не отримувала.

Отже, з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 передбаченим санкцією ч.1 ст.130 КУАП стягненням.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Запорізькій області/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач: ГУК у Зап. обл./ТГ смт. Новомик/ 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA 0008499, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане 28.07.2021 ТСЦ 2641, зберігати згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1086.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов