Справа 362/79/25
Провадження 3/362/251/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 серії ВАД №638682 гр. ОСОБА_1 11 грудня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання вчиняв домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, зокрема, неодноразово викликався до суду шляхом надсилання на адресу його місця проживання, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, судових повісток про виклик до суду, які повернуті через відсутність адресата за вказаною адресою. Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 в судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду. Отже, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення і виклику ОСОБА_1 у призначені судові засідання.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 вказаної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" (пункт 35). При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис, зазначено, що адміністративна справа розглядатиметься Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП (в редакції, яка діяла станом на час вчинення правопорушення) передбачала відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього правопорушення була наявність одного з таких наслідків: або завдання реальної шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого; або допущення можливості завдання такої шкоди.

Разом з тим 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами" (№ 3733-IX від 22 травня 2024 року), яким положення статті 173-2 КУпАП викладено в новій редакції.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП (в редакції Закону України № 3733-IX від 22.05.2024, яка є чинною з 19 грудня 2024 року), передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП у чинній редакції передбачає обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення настання наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. У разі відсутності таких наслідків підстав для притягнення до відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП немає.

До 19 грудня 2024 року редакція частини першої статті 173-2 КУпАП допускала настання альтернативних наслідків у вигляді: або завдання реальної шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, або допущення можливості завдання такої шкоди.

Проте на сьогодні стаття 173-2 КУпАП в редакції, чинній з 19.12.2024, не передбачає адміністративної відповідальності за домашнє насильство, якщо воно не пов`язано з настанням реальних наслідків у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, формулювання фактичних обставин правопорушення, яке викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, вказує лише на можливість завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, а не на конкретно завдану шкоду, тобто не містить всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП. Навпаки, з пояснень потерпілої ОСОБА_2 не вбачається, що їй заподіяно шкоду фізичному чи психічному здоров`ю.

У зв`язку з цим суд зауважує, що сам лише факт наявності між учасниками справи сварки, конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог частини першої статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, то провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7 - 9, 173-2, 245, 247, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан