ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025

Справа № 497/152/25

Провадження № 3/497/101/25

07.03.2025 року суддя Болградського районного суду Одеської області, Раца Володимир Анатолійович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, директора ПП "СТІЛІТЕКС", зареєстроване місце проживання на території України: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне місце проживання № НОМЕР_1 , видана 04.08.2022 органом 5103 строком дії 03.08.2032, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.163-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №4/15-32-07-03-17 від 09 січня 2025 року при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ПП "СТІЛІТЕКС", яке розташоване за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Василівка, вул. Болградська, буд.1, працівниками податкової інспекції 26.12.2024 року був виявлений факт порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість по Декларації з ПДВ за жовтень 2024 року у сумі 237,00 грн., чим порушено: абзац п.198.1, п.198.3, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями).

За цим фактом головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з ризикових платників та аналізу податкової інформації управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Абрамовою Р.В. відносно директора ПП "СТІЛІТЕКС" - ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.163-1 КУпАП, так як постановою Болградського районного суду Одеської області №497/1325/24, провадження №3/497/596/24 від 19.06.2024 року.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду адміністративного матеріалу був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, пояснень з приводу зазначеного в протоколі не надав. Але в судове засідання з`явилася головний бухгалтер ПП "Стілітекс" ОСОБА_3 та надала письмове пояснення, відповідно до якого з 13.12.2024 року по 19.12.2024 року на підприємстві "Стілітекс" ДПС в Одеській області проводилася позапланова виїзна перевірка, під час якої виявлено, що до податкового кредиту у вересні 2024 та жовтні 2024 було включено податкові накладні за липень 2024, отримані від ПАТ "Ізмаїльський Завод Таропакувальних виробів "Дунай-пак" та на запит ДПС від 18.12.2024 року було надано письмове пояснення, щодо помилкового включення в декларацію суми 236,66 грн. за липень 2024 року, помилка була виправлена. В декларацію за вересень були включені податкові накладні за липень, а в декларації за жовтень повинні були подані податкові накладні за серпень 2024. Також ОСОБА_3 повідомила, що за даним фактом відносно неї також було складено протокол, але провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю події.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За частиною 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. В частині другій цієї статті, визначена відповідальність за дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за аналогічне порушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 4/15-32-07-03-17 від 09.01.2025 року, директор ПП «Стілітекс» вчинив порушення встановлене законом порядку ведення податкового обліку, яке виявлено згідно акту перевірки від 26.12.2024 року №56432/15-32-07-03-15, що призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість по Декларації з ПДВ за жовтень 2024 року у сумі 237,00 грн., чим порушено: абзац п.198.1, п.198.3, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями).

Разом з тим, справа про адміністративне правопорушення, складається з наступних документів: безпосередньо з протоколу про адміністративне правопорушення, Акту про результати документальної позапланової перевірки, копії наказу про призначення на посаду, копії паспорту, копії РНОКПП, та постанови Болградського районного суду Одеської області від 19.06.2024 року про застосування відносно ОСОБА_4 стягнення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП по справі №497/1325/24.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені ним, не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1, ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 163-1 КУпАП.

Посилання ж у протоколі просто на норми нормативно-правових актів без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_2 у вину.

З наявного в матеріалах справи Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки №56432/15-32-07-03-15 від 26.12.2024 року вбачається, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Стілітекс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення, а саме завищена сума від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за жовтень 2024 року у сумі 237 грн., з пояснень головного бухгалтера вбачається, що підприємтсво надало пояснення з цього питання ДПС та помилку було виправлено.

Податковим кодексом України передбачено, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Згідно з положеннями п.86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011).

Виходячи з практики застосування ЄСПЛ ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винуватість ОСОБА_2 виходить не з позитивно встановленої невинності останнього, а з доказового аспекту презумпції невинності: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд не є стороною обвинувачення, а співробітники ДПС не зібрали та не забезпечили надання до суду відповідних доказів винуватості особи.

Протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП ґрунтується лише на висновках викладених у акті № №56432/15-32-07-03-15 від 26.12.2024 року, а висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків, а також беручи до уваги, що підприємством були надані відповідні пояснення щодо помилкового включення в декларацію суми 236,66 грн. за липень 2024 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 163-1, 251, 255, 256, 247, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А.Раца