Провадження №: 3/336/1186/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 cічня 2025 року об 11 год. 45 хв. у м. Запоріжжі, вул. Автострадна, 161, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz c220, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

08 cічня 2025 року об 11 год. 45 хв. у м. Запоріжжі, вул. Автострадна, 161, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz c220, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року 31.07.2024 особа вже притягалася до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА 2719497.

Постановою суду від 28.02.2025 справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження відповідно до ст. 36 КУпАП.

Від захисника адвоката Кириченко В.Л. надійшла низка клопотань. Зокрема, про об`єднання справ в одне провадження та закриття справ за відсутності події та складів адміністративних правопорушень.

У клопотанні про закриття провадження по справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП захисник зазначає, що судження поліцейського про наявність ознак наркотичного сп`яніння не відповідає фізіологічному стану ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував контузії. ОСОБА_1 встановлено низку діагнозів, зокрема агніодістонія (ангіопатія) сітківки очей, тривожно-депресивний стан, про що водій повідомляв поліцейських. Однак поліцейський не взяв до уваги зазначені діагнози та стандартно зазначив у протоколі: «звужені зіниці очей; порушення мови; порушення координації рухів». У той же час відповідно до п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція) ознакою наркотичного сп`яніння є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Проте у протоколі не зазначено, що зіниці не реагують на світло.

На думку захисника, відмова ОСОБА_1 належним чином не зафіксована. Поведінка водія була адекватною, у чому саме полягало порушення мови у протоколі не зазначено.

Також захисник зазначає, що ОСОБА_1 під час складення протоколу зателефонував адвокату, яка порадила йому попри наявність довідок, не відмовлятися від проходження огляду і пройти його, однак поліцейські відмовили водієві, пояснивши, що вже запізно, протокол вже складається.

Крім того адвокат посилається на порушення порядку огляду військовослужбовця, який відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 266-1 КУпАП проводиться Військовою службою правопорядку у ЗСУ.

Також матеріали справи не містять доказів того, що керування транспортним засобом передано іншій особі, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не перебував в стані будь-якого сп`яніння.

За доводами адвоката, після пропозиції проїхати в медичний заклад для обстеження, поліцейський роз`яснив, що звісно він може відмовитися, що в нього є таке право, але при цьому поліцейський не повідомив, що проходження огляду в разі наявності ознак сп`яніння і законних підстав для такого огляду є обов`язком громадянина, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад правопорушення і за це настає відповідальність така ж, як при керуванні в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а ч. 2 ст. 130 КУПАП передбачає для водіїв безальтернативне покарання (штраф) у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн.) з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. Отже, поліцейський отримав відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, спровокувавши його на це неповідомленням наслідків такої відмови.

Крім того, постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.12.2024 провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, чого не відображено у відомостях про притягнення особи до відповідальності. Сама ж таблиця з такими відомостями складено російською мовою.

Також захисник зазначає, що попередні протоколи від 26.10.2024 року та від 27.10.2024 року охоплюють події одного періоду часу: протоколи складено 26 жовтня 2024 року о 22 години 42 хвилин у Запорізькій області Запорізькому районі на трасі М-18 та 27 жовтня 2024 року 01 години 14 хвилин у м. Дніпро, та стосуються переміщення ОСОБА_1 3 місця розташування військової частини додому. Як зазначалося вище, Вільнянським районним судом Запорізької області провадження у справі закрито, проте постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій не встиг надати суду медичну документацію щодо своїх захворювань. Таких медичних документів не було і на час набрання цієї постанови законної сили, тому вона не оскаржувалася. Отже за наявності двох суперечливих постанов, яким надані оцінки подіям з 22 год. 26.10.2024 по 01:15 год. 27.10.2025 щодо ОСОБА_1 , неможлива однозначна кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До клопотання долучена медична документація, документи, що характеризують особу, та копія постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.12.2024.

У клопотанні про закриття провадження по справі за ч. 5 ст. 126 КУпАП захисник зазначає, що додані до протоколу докази, а саме постанова серії ЕНА № 2719497 від 31.07.2022, відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності містять різне написання прізвища та по батькові особи. З клопотання випливає, що вказані обставини свідчать про недоведеність повторності в діяннях особи.

В судове засідання ОСОБА_1 та захисник не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення таких дій повторно протягом року.

За приписами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Порядок та підстави проходження такого огляду визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок), та раніше згаданою Інструкцією.

Пунктом 2 розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пункті 3 розділу І Інструкції наведені ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема до ознак алкогольного сп`яніння віднесено порушення координації рухів, порушення мови.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За п. 12 розділу І Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: відомостями, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 215595 04.05.2024; даними про відмову особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що викладені у направленні водія на огляд до закладу охорони здоров`я; змістом рапорту інспектора В. Ошеки; довідкою ст. інспектора з од відділу адмінпрактики УПП в Запорізькій області О.Тонковської щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 у справі № 199/9070/24; копією вказаної постанови; відеозаписом тощо.

З відеозапису зокрема вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з водієм поліцейський повідомив про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, вказавши конкретні ознаки, та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Від проходження такого огляду водій відмовився.

Захисник зазначає, що після спілкування з адвокатом ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, однак відеозаписом такі твердження спростовуються. Так, відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 після телефонного спілкування пояснював поліцейським, що має захворювання, які документально можуть бути підтверджені. З цих підстав він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, незважаючи на роз`яснення поліцейського про те, що за відмову буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів адвоката щодо ознак сп`яніння водія, що вказані поліцейським у протоколі, суд зазначає таке.

Поліцейським у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 має такі ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей; порушення мови; порушення координації рухів», такі ж ознаки викладені й у направленні водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров`я. Незважаючи, що ознака «звужені зіниці очей» зазначені без уточнення «які не реагують на світло», в цілому виявлені поліцейським у водія ознаки відповідають ознакам наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначеним п. 3 розділу І Інструкції.

Наявність у водія певних діагнозів, на які посилається адвокат, не може спростувати того, що виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки відповідають ознакам наркотичного сп`яніння, а тому вимога щодо проходження огляду на стан такого сп`яніння у медичному закладі є законною.

Суддя виходить з того, що водій підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави (рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), а тому ОСОБА_1 на вимогу поліцейського мав пройти огляд в установленому порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно доводі в захисника, що огляд військовослужбовця відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 266-1 КУпАП проводиться Військовою службою правопорядку у ЗСУ.

Як зазначалося вище, ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд таких осіб проводиться або поліцейським (ч. 2 ст. 266 КУпАП) або закладом охорони здоров`я (ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Згідно з положеннями Порядку та Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Із змісту ст. 266-1 КУпАП вбачається, що вказана норма не стосується випадків керування військовослужбовцями транспортними засобами та не регулює порядок відсторонення таких водіїв від керування.

Зокрема у ч. 3 ст. 266-1 КУпАП вказано, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також на те, що ст. 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, свідчить і зміст Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 12.12.2022 № 2839-IX, яким вказано норму додано до Кодексу України про адміністративні правопорушення разом із змінами до статей, що розміщені у Главі 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

За наведеного доводи захисника щодо порушення порядку огляду водія суд відхиляє як безпідставні.

Що стосується повторності вчинення правопорушення, суддя виходить з того, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 у справі № 199/9070/24 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні 27.10.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 25.11.2024 (а.с. 5-7). Суд першої інстанції не має повноважень перевіряти законність цього судового рішення, а тому доходить висновку про правильність кваліфікації посадовою особою, що склала протокол, діянь ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за ознакою повторності вчинення порушення протягом року.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП визначено адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Протокол серії ЕПР1 №215627 складений за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, що не має права керування таким транспортним засобом.

Винність особи у вчиненні вказаного правопорушення, крім наведених вище доказів, підтверджується також змістом згаданого протоколу, довідкою ст. інспектора з од відділу адмінпрактики УПП в Запорізькій області О. Тонковської про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; постановою серії ЕНА № 2719497 від 31.07.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Суддя звертає увагу, що відповідно до змісту вказаної постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП був притягнутий Звелинський ОСОБА_2 індовіч, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за керування 31.07.2024 транспортним засобом Mercedes-Benz c220, номерний знак НОМЕР_1 .

Враховуючи те, що за подіями 31.07.2024 та 08.01.2025 співпадає модель транспортного засобу та його номерний знак, дата народження водія, по батькові особи є доволі рідкісним на території України, а також те, що відповідно до постанови від 31.07.2024 особу водія встановлювали за військовим квитком, а суддя доходить висновку, що у постанові від 31.07.2024 допущені описки. Тому вказану постанову суд враховує як належний та допустимий доказ на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Решта доводів захисника не мають суттєвого значення для розгляду справи.

Отже вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження під час судового розгляду відповідно до стандарту доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, врахувавши особу правопорушника, зокрема відомості що надані захисником, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 мінімальне адміністративне стягнення, а саме у вигляді штрафу, встановленому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортними засобами (оскільки таке право особа не отримувала) та без оплатного вилучення транспортного засобу, адже останній їй не належить.

Незастосування додаткових стягнень відповідає рекомендаціям, викладеним в абз. 3, 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 02.12.2005 № 14.

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 36, , 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху), без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

(Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв