Номер провадження: 33/813/637/25
Номер справи місцевого суду: 519/1847/24
Головуючий у першій інстанції Москаленко І.О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Підсівальникова Ольга Олегівна, на постанову Южного міського суду Одеської області від 16.01.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 23.11.2024р., о 01 годині 05 хвилин, в Одеській обл., м. Південне, вул. Новобілярська, буд.30, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD, реєстраційний державний номер: НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Южного міського суду Одеської області від 16.01.2025 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.54-55).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 26.01.2025року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Підсівальникова О.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.58-61).

В судове засідання, призначене на 05.03.2025 року, на 15:30 год., учасники справи не з`явилися, будучи належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, у строк передбачений ст. 277-2 КУпАП (а.с.67-68).

05 березня 2025 року, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», від нового представника ОСОБА_1 адвоката Штець О.О. на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1 та його представника (а.с.69).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №194882 від 23.11.2024 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.11.2024 року (а.с.4).

- рапортом інспектора СРПП ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Рудковського С. (а.с.5).

- запитом ГУНП в Одеській області ОРУП №2 ВП №4, щодо надання відеозаписів з зовнішніх камер спостережень за адресою м. Південне, вул. Новобілярська, буд.30 за 23.11.2024 р. в період з 00:50 год. по 01:40 год. від 25.11.2024 року (а.с.9).

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 001018, якими зафіксовано, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписами з камер спостереження, розташованих за адресою: м. Південне, вул. Новобілярська, буд.30 (а.с.14 на обкладинці).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Южного міського суду Одеської області від 16.01.2025 року в порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що не зафіксовано факту відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з відеозапису, працівники поліції роз`яснювали останньому про його право пройти огляд як на місці зупинки так в медичному закладі, а також наслідками відмови від проходження такого огляду, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (відеозапис 2, урив. 0:03:52-0:04:30).

Доводи апелянта про відсутність доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд оцінює критично, оскільки спростовується долученими до матеріалів справи відеозаписами з зовнішніх камер спостережень, розташованих за адресою: м. Південне, вул. Новобілярська, буд.30, за 23.11.2024 р., а також за період з 00:50 год. по 01:40 год. від 25.11.2024 року.

Також не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі про неможливість встановити суть події, оскільки обставини події зафіксовані на портативні відеореєстратори та відеозаписи з зовнішніх камер спостережень, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в повному та достатньому обсязі дають можливість встановити наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо не надання ОСОБА_1 допомоги адвоката, що є порушенням конституційного права на правовий захист останнього, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи (файл 1, урив.0:03:22-0:04:07 та файл 2, урив. 0:04:32-0:05:00).

Стосовно того, що поліцейськими не було долучено свідків при складенні протоколу, не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки зазначене адміністративне правопорушення фіксувалося відеозаписами, які долучено до матеріалів справи.

Так, у відповідності до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта про те, що поліцейськими порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, оскільки на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд є обов`язок водія, а сама по собі незгода водія з виявленими у нього ознаками сп`яніння не звільняє його від відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР.

Посилання в апеляційній скарзі на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобомапеляційний суд не приймає, оскільки ці обставини спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський зазначив, що подальший рух автомобіля заборонено (файл 3, урив. 0:00:53-0:00:58). В подальшому поліцейський наголосив, що автомобіль припаркований з порушенням ПДР, а тому його треба перепаркувати, на що ОСОБА_1 відповів, що це може зробити його жінка.

Більше того, вказана обставина не впливає на зміст та наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що він перший раз бачить транспортний засіб FORD, реєстраційний державний номер: НОМЕР_1 (відеозапис 1, урив. 0:01:24-0:01:28), а просто є пішоходом та більше не буде переміщуватися у комендантську годину, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як саме у ОСОБА_1 були виявлені як документи на вказаний транспортний засіб, так і ключ запалювання від нього.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та зводяться лише до незгоди апелянта з оскаржуваною постанови.

Апеляційний суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст.268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Підсівальникова Ольга Олегівна, залишити без задоволення.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 16.01.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда