Справа № 635/1424/25
Провадження № 3/635/1166/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Омельник М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, патронатного вихователя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032799 від 13 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032799 від 13 лютого 2025 року, близько 17 години 54 хвилини, 12 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , не належним чином виконував свої передбачені законодавством батьківські обов`язки, а саме: патронатного вихователя по відношенню до ОСОБА_2 , 2011 р.н., яка втекла з місця мешкання в невідомому напрямку, що могло привести до тяжких наслідків, чим порушено ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненому та надав пояснення, а саме, що 13 лютого 2025 року ОСОБА_2 спонукала молодшу сестру ОСОБА_3 на втечу з дому. Того дня з дітьми знаходилась ОСОБА_4 , патронатного вихователя вдома не було. Скориставшись тим, що помічник патронатного вихователя вийшла за водою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втекли з дому. Повернувшись буквально через 10-15 хвилин помічник патронатного вихователя виявила втечу двох дітей та відразу повідомила патронатному вихователю. Патронатний вихователь в свою чергу повідомив у поліцію. Як потім стало відомо дівчата пішли на залізничну станцію та поїхали до м. Мерефа (залізнична станція Артемівка гуляти до своїх подруг), а ночувати поїхали до будинку опікуна в селищі Високий, де їх і зустріла поліція та повернула до нього до дому. Даний інцидент стався виключно внаслідок попереднього тривалого невиконання біологічними батьками та опікуном своїх обов`язків щодо виховання дітей та ніяким чином не пов`язаний з неналежним виконанням родиною патронатного вихователя своїх обов`язків. Тому просить не притягати його до відповідальності у зв`язку зі втечею дітей, у зв`язку з тим, що дитина, яка стала ініціатором втечі має психіатричні розлади.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного

строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 5 ст. 150 СК України, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

За змістом ч. ч. 1-2, 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, за визначенням ст. 256-5 СК України, дитячий будинок сімейного типу це окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, для забезпечення сімейним вихованням та спільного проживання не менш як п`яти дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з п.п. 1, 19 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564, метою створення дитячого будинку сімейного типу є забезпечення належних умов для виховання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Батьки-вихователі несуть відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток вихованців.

Згідно з ч. 2 ст. 256-6 СК України, батьки-вихователі несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст.251КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, не дивлячись на заперечення, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що повністю узгоджуються між собою в сукупності та не викликають сумніву в їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 032799 від 13 лютого 2025 року, копією пояснень ОСОБА_1 ; копією пояснень ОСОБА_4 ; фотокопіями; копією договору про патронат над дитиною від 26 вересня 2024 року; копією ухвали від 07 лютого 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність притягуваного за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність притягуваного за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до протоколу серії ВАВ № 032799 від 13 лютого 2025 року, маються інформація, що згідно ІПСІПН ОСОБА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП у 2024 року, однак у матеріалах справи відсутні докази притягнення до адміністративної відповідальності останнього за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

При таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваної та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 184, 248, 251, 252, 268, 280, 283, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. (Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.)

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківській області.

Суддя М.М. Омельник