Справа № 749/61/25 Головуючий у 1 інстанції Чигвінцев М. С.
Провадження № 33/4823/187/25
Категорія - ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Хоминської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 03 січня 2025 року, о 14 год. 20 хв., в м. Сновськ по вул. Чернігівська, біля будинку 13, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21074, д.н.з. НОМЕР_1 та після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер 6820 та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення, а якщо суд дійде висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення просить застосувати стягнення у виді адміністративного арешту. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що матеріалами справи не встановлено, що він вживав алкоголь після ДТП. Також, акцентує увагу на тому, що працівники поліції не пропонували йому пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, просить врахувати характеризуючі дані його особи та незадовільний стан здоров`я матері, а тому вважає, що позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до негативних наслідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №212109 від 03.01.2025 року, ОСОБА_1 , 03 січня 2025 року, о 14 год. 20 хв., в м. Сновськ по вул. Чернігівська, біля будинку 13, керував автомобілем ВАЗ-21074, д.н.з. НОМЕР_1 та після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер 6820 та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи інспекторів поліції.

В матеріалах справи наявні диски з відеозаписами події, яка мала місце 03.01.2025 року, за участю ОСОБА_1 , зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Як слідує з переглянутих апеляційним судом відеозаписів, після ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , на неодноразові уточнюючі запитання працівників поліції, останній чітко стверджував, що спиртні напої вживав саме після ДТП, однак на пропозиції пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, категорично відмовився. Також, даним відеозаписом не вбачається домовленості ОСОБА_1 на місці події з іншим учасником ДТП, а навпаки, має місце заперечення вказаної обставини потерпілим, і це дає підстави для відхилення доводів апелянта.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено. Тобто, у разі задоволення апеляційної скарги і зміни постанови в частині накладення стягнення на адміністративний арешт, хоча і в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, воно буде посилене,що прямо заборонено приписами ч. 9 ст.294 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач