Справа № 158/669/25
Провадження № 3/0158/219/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2025 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Корецька В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №598757, 02.03.2025 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2019 року народження, а саме умисні дії, які виражалися у викрикуванні в адрес дитини, вкусив за підборіддя, в результаті чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю сину, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що між ним та дружиною ніколи не виникають суперечок, жодних неправомірних дій відносно малолітнього сина не вчиняв.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.
Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Із наведеного слідує, що домашнім насильством є будь-які із вищеперелічених дій кривдника.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що конфлікт, який виник 02.03.2025 року о 09 год за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та його дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав ознаки домашнього насильства.
Окрім того, як вбачається із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 02.03.2025 року, ОСОБА_1 неумисно завдав тілесних ушкоджень дитині.
На переконання суду, подія, яка мала місце 02.03.2025 року о 09 год за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та його дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була звичайним побутовим конфліктом, який не відноситься до домашнього насильства.
Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька