Справа№ 953/837/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника особи Бондаренко Г.І.

розглянув матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

До суду надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 15.07.2024, проведеного в межах кримінального провадження, по суті поставлених запитань, свідок дала такі показання: ОСОБА_1 є власником автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який надавався в оренду по усній домовленості на два місяці, кому саме особа не пам`ятає; ОСОБА_1 отримала 1 000 грн за два місяці; зазначений дохід у декларації не відображала, оскільки не стала розвивати цей бізнес.

Згідно з наданою АТ КБ "ПриватБанк" інформацією щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 до 20.09.2024, зокрема, проведено такі трансакції по рахунку№ 627082:

-15.01.2024 отримано 750 від ОСОБА_2 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 15.01.2024;

-15.02.2024 отримано 12 700 від ОСОБА_3 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 14.02.2024;

-15.03.2024 отримано 9 900 від ОСОБА_4 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 14.03.2024;

-26.03.2024 отримано 5 000 від ОСОБА_2 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 25.03.2024;

-01.04.2024 отримано 3 800 від ОСОБА_3 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 28.03.2024;

-01.05.2024 отримано 6 000 від ОСОБА_2 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 29.04.2024;

-19.06.2024 отримано 18 950 від ОСОБА_3 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 18.06.2024;

-25.06.2024 отримано 19 500 від ОСОБА_3 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 24.06.2024;

-02.07.2024 отримано 8 500 від ОСОБА_2 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 01.07.2024;

-08.07.2024 отримано 3 700 від ОСОБА_4 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 05.07.2024;

-11.07.2024 отримано 500 від ОСОБА_3 ФОП; призначення платежу переказ коштів, повернення боргу згідно з листом б-н від 10.07.2024;

-21.08.2024 отримано 3 500 від ОСОБА_3 ФОП; зарахування повернення боргу згідно з листом б-н від 20.08.2024;

-02.09.2024 отримано 1 800 від ОСОБА_2 ФОП; зарахування повернення боргу згідно з листом б-н від 29.08.2024;

-05.09.2024 отримано 9 800 від ОСОБА_3 ФОП; зарахування повернення боргу згідно з листом б-н від 04.09.2024;

-12.09.2024 отримано 2 000 від ОСОБА_2 ФОП; зарахування повернення боргу згідно з листом б-н від 11.09.2024.

У матеріалах справи наявна копія направлення на перевірку від 17.01.2025 № 418, відповідно до якого на підставі наказу від 16.01.2025 № 209-п Головне управління ДРС у Харківській області проводить з 17.01.2025 фактичну перевірку ОСОБА_1 тривалістю 10 діб. Мета перевірки: здійснення контролю за дотриманням платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи ДПС. Копію направлення вручена ОСОБА_1 у кабінеті слідчого, куди була викликана 22.01.2025, що підтверджується її підписом у вказаному направленні.

Відповідно до акту фактичної перевірки 22.01.2025 № 3064/20-ХО-24-10-08/ проведено перевірку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . Згідно з актом ОСОБА_1 в органах ДПС не зареєстрована фізичною особою підприємцем. До ГУ ДПС зі Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області листом від 18.12.2024 № 32209/119/24-2024 (вх. № 100097/5 від 19.12.2024) надійшли матеріали кримінального провадження (п. 2.2.20). Описова частина акту, окрім додаткової інформації щодо надходження листа слідчого, не містить встановлених даних (у графах: до перевірки надано; перевіркою встановлено прочерки). Висновок перевірки: встановлено порушення частини першої статті 58 ГК України. Згідно із зауваженнями до акту ОСОБА_1 з актом перевірки та висновком не згодна, діяльність господарську не здійснювала у період 01.01.2024 по теперішній час, доходів не отримувала. Акт складений на підставі неправильних відомостей: у кабінеті № 207 по вул. Весніна, 14, інспектором матеріали не перевірялись, за вказаною адресою діяльність не здійснювалась.

До вказано акту долучено окремий аркуш такого змісту: провадження у відношенні ОСОБА_1 стосовно здійснення систематичної діяльності з організації вантажних перевезень без реєстрації суб`єкта господарської діяльності та сплати відповідних податків. З метою проведення фактичної перевірки у відповідності до положень статті 80.2.7. ПК України та наказу ГУ ДПС від 16.01.2025 № 209-п було здійснено виїзд за адресою: вул. Весніна, 14, м. Харків, під підпис пред`явлено направлення від 17.01.2025 № 417, 418 та розпочато перевірку. З матеріалів кримінального провадження встановлено систематичне здійснення ОСОБА_1 діяльності з організації вантажних перевезень із використанням транспортних засобів MAN д.н.з. НОМЕР_1 та Мерседес д.нз. НОМЕР_2 . Грошові кошти за здійснені вантажні перевезення отримувала на банківські рахунки, відкриті у АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 . У відповідності до зазначеного встановлено порушення вимог частини першої статті 58 ГК України, а саме здійснення господарської діяльності без державної реєстрації суб`єктом господарювання фізичною особою підприємцем та без постанови на податковий облік в органах Державної податкової служби.

Відповідно до протоколу № 2882 від 22.01.2025 головним державним інспектором за результатом перевірки встановлено, що ОСОБА_1 здійснює діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарської діяльності, чим порушено частину першу статті 58 ГК України, що було зафіксовано актом фактичної перевірки від 22.01.2025 № 3064/20-ХО-24-10-08/, відповідно до якого встановлено систематичну діяльність з організації вантажних перевезень ОСОБА_1 . Дата, час і місце вчинення порушення: 22.01.2025, територія м. Харкова (м. Харків, вул. Весніна, 14). Пояснення особи, яка притягається до відповідальності: з висновком не згодна, правопорушення не здійснювала.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення частини першої статті 58 ГК України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 164 КУпАП.

Процесуальні дії у справі

Суд призначив справу до розгляду на 11.02.2025, про що повідомив учасників адміністративного провадження.

Розгляд справи відкладався, зокрема, до 14.03.2025.

11.02.2025, 25.02.2025 і 11.03.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких вона заперечила проти протоколу та просила закрити провадження у зв`язку з тим, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Заперечення мотивовано таким:

- у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, тобто у кабінеті слідчого Національної поліції. Водночас у протоколі не зазначено, яким чином вчинено таке правопорушення у кабінеті слідчого під час допиту ОСОБА_1 в якості свідка;

- у протоколі не зазначено обставин, суті вчинення адміністративного правопорушення, крім посилання на акт фактичної перевірки, що є порушенням статті 256 КУпАП щодо складання протоколу (матеріали кримінального провадження були надані попередньо, тому не зрозуміло для чого інспектор здійснив виїзд до слідчого; у ході перевірки матеріали не надавались ні інспектору, ні ОСОБА_1 ; з акту незрозуміло за яким кримінальним провадженням здійснювалась перевірка);

- ОСОБА_1 не отримувала плату за передання автомобілів в оренду, а отримані нею кошти (1 000 грн) були платою за таксі, яким користувалась особа, коли надавала документи за проханням свого чоловіка;

- жодних угод між ОСОБА_1 і особою, які надавались документи, і ОСОБА_1 і її чоловіком щодо надання послуг з перевезення не укладалось;

- долучений до справи рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 не містить фактів оплати за оренду автомобіля. Кошти надходили, як повернення боргу;

- у протоколі відсутнє мотивування, яке б підтверджувало систематичну діяльність особи спрямовану на отримання доходу з ознаками господарської діяльності.

14.03.2025 у судове засідання з`явились ОСОБА_1 та її представниця. У судовому засіданні проти складено протоколу заперечили та просили закрити провадження у справі у зв`язку з в відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Положення частини першої статті 164 КУпАП передбачають відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Так, у цій справі протокол про адміністративне правопорушення складено за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Тобто у цьому випадку підлягають застосуванню норми спеціального законодавства, що регулює господарську діяльність, зокрема, ГК України та ПК України.

Відповідно до частини першої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 50 ЦК України передбачено право фізичної особи на здійснення нею підприємницької діяльності, не забороненої законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (частина перша статті 42 ГК України).

Тобто, підприємницькою діяльністю можна вважати сукупність постійно або систематично здійснюваних дій щодо виробництва матеріальних і нематеріальних благ, реалізації товарів, виконання робіт або надання послуг з метою отримання прибутку (пункт 13 постанови Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 802/2171/17-а).

Відповідно до частини першої статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Суд зазначає, що учасниками договору оренди транспортного засобу можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, оскільки положення цивільного законодавства не містять жодних заборон щодо сторін такого правочину. При цьому не обов`язково, щоб фізична особа була суб`єктом підприємницької діяльності. Орендодавцем може виступати будь-який громадянин, що має у власності автотранспорт, незалежно від того, чи є він фізичною особою підприємцем, чи ні.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З системного аналізу підпункту 14.1.36. пункту 14.1 статті 14 ПК України вбачається, що України господарською діяльність визнається діяльність особи, що пов`язана з: (І) виробництвом (виготовленням) та/або (ІІ) реалізацією товарів, (ІІІ) виконанням робіт, (ІV) наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Тобто положення наведеної норми не визначають оренду транспортного засобу, як окремий вид господарської діяльності в розумінні ПК України. Для кваліфікації такої діяльності, як господарська необхідним є встановлення інших ознак господарської діяльності, а саме системність та отримання прибутку. Для цього мають бути доведені також інші обставини, зокрема, щодо наявності відповідної матеріально-технічної бази, залучення водіїв, персоналу, що утримує відповідний транспорт, тощо.

При цьому суд вважає, що у цій справі не можуть бути застосовані положення ГК України щодо некомерційної господарської діяльності (Глава 5 Розділу І ГК України), оскільки положення частини другої статті 52 ГК України визначають спеціальний статус відповідного суб`єкту, а саме це може бути суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки. Тобто ОСОБА_1 таким не є.

Щодо інших ознак, необхідних для встановлення факту здійснення господарської (підприємницької) діяльності за правочином оренди транспортного засобу, що є необхідною обставиною для встановлення правопорушення у цій справі, а саме системності та отримання прибутку то суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частина перша статті 251 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту здійснення підприємницької діяльності контролюючий орган надав:

- копію протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 15.07.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який надавався в оренду по усній домовленості на два місяці, кому саме особа не пам`ятає, за що особа отримала 1 000 грн за два місяці;

- інформацією щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 до 20.09.2024, зокрема, акцентовано увагу на 15 трансакціях, згідно з призначення платежу за якими такі стосуються повернення боргу згідно з листами від різних дат;

- акту фактичної перевірки 22.01.2025 № 3064/20-ХО-24-10-08/, згідно з яким встановлено порушення частини першої статті 58 ГК України, згідно з яким встановлено систематичне здійснення ОСОБА_1 діяльності з організації вантажних перевезень із використанням транспортних засобів MAN д.н.з. НОМЕР_1 та Мерседес д.нз. НОМЕР_2 . Грошові кошти за здійснені вантажні перевезення отримувала на банківські рахунки, відкриті у АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ;

- протокол про адміністративне правопорушення № 2882 від 22.01.2025.

Суд зазначає, що акт фактичної перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійними доказами вчинення правопорушення, а відповідні обставини мають підтверджуватись доказами, які містять дані про правопорушення.

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_1 остання двічі надала в оренду автомобіль. При цьому у протоколі допиту зазначено тільки про транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 . На підставі яких документів (доказів) контролюючий орган встановив факт наявності права власності у ОСОБА_1 на автомобіль Мерседес д.нз. НОМЕР_2 і передання його в оренду податковий орган не зазначає і не надає відповідні докази.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що автомобіль надавався на прохання її чоловіка і така дія не носила характеру господарської операції.

Суд зазначає, що надання автомобіля в оренду двічі не може бути кваліфіковано як системне, постійне здійснення певного виду діяльності, а саме провадження господарської діяльності з надання в оренду транспортних засобів. А тому вказаний протокол допиту свідка не може підтверджувати факту здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 в розумінні положень ПК України та ГК України, оскільки не містить доказів системності здійснення діяльності з надання в оренду автомобіля.

Щодо виписки по рахунку ОСОБА_1 , в якій відображено рух коштів, то з наведених трансакції вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ФОП перераховували кошти на рахунок ОСОБА_1 з призначення платежі: повернення боргу згідно з листами б-н від різних дат. Водночас мотивів того, чому контролюючий орган дійшов висновку, що вказані платежі здійснювались за надання транспортних засобів в оренду (а не повернення боргу, оплати інших послуг, тощо) ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті перевірки не наведено. При цьому з призначення платежу вбачається, що це повернення боргу, а не оплата за оренду автомобіля. А тому вказана виписка по рахунку № НОМЕР_3 не може вважатись доказом того, що вказані трансакції стосуються оплати за оренду автомобіля.

Виписки по рахунках № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , на які посилається контролюючий орган в акті перевірки, до адміністративних матеріалів не долучені, а тому суд не має змоги встановити дані у таких.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на правове регулювання інституту оподаткування доходів фізичних осіб, закріплене у Розділі IV ПК України, зокрема, передбачається оподаткування фізичної особи резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні (пункт 162.1.1. статті 162 ПК України) за доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (пункт 163.1.2. статті 163 ПК України), зокрема, за дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу (пункт 164.2.5. статті 164 ПК України).

Норми податкового законодавства передбачають можливість оподаткування фізичної особи (без статусу підприємця), тобто спеціальне законодавство допускає здійснення відповідної діяльності без набуття статусу суб`єкта господарювання. А тому суд зазначає, що без надання доказів на підтвердження факту систематичності (постійності) здійснення такої діяльності та доказів про наявність відповідної матеріально-технічної бази, забезпечення, тощо, відсутні підстави для констатації факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Отже, у наданих суду адміністративних матеріалах відсутні докази здійснення ОСОБА_1 господарської (підприємницької) діяльності з надання в оренду транспортних засобів, а надані акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не містять мотивування, чому та на підставі яких доказів контролюючий орган дійшов висновку про порушення законодавства щодо ведення господарської (підприємницької) діяльності, а тому її дії помилково кваліфіковані, як порушення частини першої статті 58 ГК України та, відповідно, складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 33, 164, 245, 247, 251, 252, 279, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії № 2882 від 22.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роман ВІТЮК