ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3761/24 Номер провадження 33/814/99/25Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі прокурора Кондратенка Г.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Делії В.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтава, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , депутата Київської районної в м. Полтаві ради,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою судді, ОСОБА_1 , будучи депутатом Київської районної в м. Полтаві ради восьмого скликання, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 01.04.2024), а саме лише о 10 год. 50 хв. 05.04.2024 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Делія В.М. просить скасувати постанову судді, постановити нову, якою ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Вказує, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення. Фактично, її дії характеризуються необережністю. Декларація була подана 05.04.2024, тобто, з пропуском визначеного законодавством строку всього на п`ять днів.

Зазначає, що ОСОБА_1 протягом строку виконання обов`язків неодноразово вчасно подавала декларації за попередні періоди. Раніше до відповідальності за корупційні правопорушення не притягувалась.

На переконання сторони захисту, необережність ОСОБА_1 щодо дотримання строків подачі декларації не становить великої суспільної небезпеки, а також не завдала шкоди окремим особам, державі або суспільству.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила закрити провадження у справі за малозначності, позицію прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав оскаржувану постанову судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що досліджені матеріали судового провадження свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 щодо її звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, апеляційний суд зазначає наступне.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 визнала протиправність своїх діянь, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою неправомірну поведінку, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Апеляційний суд враховує дані особи-правопорушника, яка є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, неповнолітнього сина, у якого незадовільний стан здоров`я через приступи епілепсії, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаялася, характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яким не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Делії В.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко