печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8016/25-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2024 року ОСОБА_1 , не виконала своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи у ДНЗ №731 «Казка», розташованого за адресою: м.Київ, бул.Л.Українки, буд.21-В, 27.12.2025 приблизно о 12:10 ображав інших дітей, а саме: завдавав фізичної шкоди дітям та псував одяг, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася вину не визнала. Вказала, що здійснює належне виховання дитини. Дії сина пов`язані виключно з намаганням сина захистити себе від випадків насилля з боку інших дітей. Також надала низку характеризуючи матеріалів, просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Адвокат Урсу І.М. в судовому засіданні підтримала пояснення своєї підзахисної, а також надала письмові заперечення. В обґрунтування своєї позиції адвокат вказала, що протокол про адміністративне не відповідає вимогам КУпАП, оскільки у протоколі не зазначено ознак об`єктивної сторони правопорушення; під час перебування дитини закладі відповідальним є вихователь дошкільного закладу освіти; докази наявні у матеріалах справи не підтверджують обставин викладених у протоколі.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що являється батьком потерпілої дитини, яка постраждала внаслідок неналежної поведінки малолітнього ОСОБА_2 . Акцентував увагу на тому, що такі дії мають систематичний характер, оскільки аналогічні випадки за участю ОСОБА_2 траплялись у листопаді та грудні 2024 року. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки остання не здійснює належне виховання своєї дитини.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, яким передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №625605 від 30.01.2024 (а.с.1);

-рапортом інспектора поліцейського (а.с.2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 04.02.2025 (а.с.5-7);

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 04.02.2025 (а.с.8);

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 (а.с.9);

-заявою (а.с.10-13);

-копією консультаційного висновку спеціаліста №2711 (а.с.15-16);

-копією консультаційного висновку спеціаліста №2712 (а.с.17-18);

-письмовими поясненнями ОСОБА_7 (а.с.21-22);

-фототаблицею з скріншотами (а.с.23-33).

Судом встановлено, що з письмових пояснень вихователя ОСОБА_5 (а.с.8), ОСОБА_2 систематично ображає та застосовує фізичне насильство по відношенню до інших дітей.При цьому, мати не прислухається до порад вихователя та не вживає заходів щодо виправлення ситуації.

Крім того, відповідно до заяв батьків дітей групи «Калина», які відвідуються Дошкільний навчальний заклад №731 «Казка» від 10.12.2024 та 10.01.2025 (а.с.10-13), батьки дітей, які виховуються у дитячому садочку разом з ОСОБА_2 , звернулись до керівника закладу та до Печерського УП ГУНП у м.Києві з метою вжиття заходів щодо батьків ОСОБА_2 , які не виконують своїх обов`язків по вихованню дитини.

Також суддею було досліджено фототаблицю, скріншоти та копії консультаційних висновків спеціаліста №2711 та №2712 (а.с.15-16, 17-18), відповідно до яких, встановлено, що ОСОБА_2 систематично вчиняє фізичне насильство до дітей.

Крім того, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_2 спричинено фізичний біль ОСОБА_8 , яка є його дитиною, що підтверджується фототаблицею та консультаційним висновком спеціаліста від 28.12.2024 №2711, відповідно до якого під час огляду лікерем виявлено у ОСОБА_8 садно підглазничної області. В даному випадку сукупність наведених обставин свідчить про систематичне вчинення ОСОБА_2 фізичного болю дітям.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у таких діях як: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На стійке переконання суді у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які свідчать про невиконання належним чином ОСОБА_1 батьківських обов`язків, щодо виховання її сина, оскільки наявними доказами у справі доведено, що малолітній ОСОБА_2 вчиняє систематичне цькування інших дітей, після чого із матір`ю проводилися бесіди вихователями закладу, після яких не було отримано позитивного результату щодо виправлення поведінки ОСОБА_2 .

Отже, суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не вчинила дієвих заходів, направлених на виховання у своєї дитини поваги до прав та свобод інших людей, що свідчить про неналежне виконання нею батьківських обов`язків із виховання сина та про наявність у таких її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Разом з цим, суддя ставиться критично до посилань сторони захисту на те, що під час перебування дитини закладі відповідальним є вихователь дошкільного закладу освіти, оскільки функцією вихователя є здійснення контролю за життям і здоров`ям дітей під час їх перебування в дитячому садку, проведення відповідних занять з дітьми, тоді як обов`язок щодо належного виховання дитини покладений на батьків законом та не може бути покладений на вихователів, які виконують свої обов`язки пов`язані з доглядом за дітьми і вочевидь є обмеженими в засобах щодо виховання дітей.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що вона ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушниці, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.184, ст.ст.22, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков