ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2523/24 Номер провадження 33/814/220/25Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Полтавської митниці на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0083/80600/24 від 24.06.2024 ОСОБА_1 ставиться в вину переміщення 08.02.2023 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю автомобіль Mitsubishi L200 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товарів декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містить неправдиві відомості, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Закриваючи провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд встановив, що ввезений автомобіль був переданий в якості гуманітарної допомоги військовослужбовцям та використовується для виконання бойових/спеціальних завдань. При цьому факт підробки листа звернення не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Полтавська митницяподала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та постановити нову про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50-100 відсотків вартості авто або конфіскації транспортного засобу.

Зокрема вказує, що ОСОБА_1 було подано до митного органу документи, які містять неправдиві відомості, а саме щодо одержувача гуманітарної допомоги ВЧ НОМЕР_3 , тоді як авто було передано командиру іншої військової частини -ВЧ НОМЕР_4 , який на обліку в ній не перебуває.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги зібрані по справі докази, які в своїй сукупності доводять наявність вини ОСОБА_1 , а відтак є обґрунтовані підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно норм ст. 489 МК України, ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративну відповідальність.

Вказаних вимог закону щодо повного з`ясування обставин справи, винесення законного і обґрунтованого рішення в справі судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано не було.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Частиною 2 ст. 459 МК України встановлено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до положень ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Як встановлено ч. 6 ст. 265 МК України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

У свою чергу, згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 3 червня 2005 року № 8 (зі змінами), судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому, згідно з абзацом 4 цього пункту постанови, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно зі ст. 483 МК України, однією з ознак переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, є подання митному органу як підставу для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, та які містять неправдиві дані.

Відповідно до ст. 336 МК України митний контроль здійснюється шляхом проведення митного огляду та перевірки документів і відомостей, які відповідно до статті 335 МК України надаються митним органам під час переміщення товарів через митний кордон України.

Як вбачається з копії Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, поданої ОСОБА_1 до Львівської митниці 08.02.2023, під час ввезення транспортного засобу Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , у графі 6 «Отримувач» зазначено «ВЧ НОМЕР_5 », у графі 7 «Фактичне місце призначення/розвантаження вантажу» вказано « АДРЕСА_1 ».

Підставою для ввезення на митну територію України автомобіля Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 було надано звернення командира ВЧ НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 з проханням визнати гуманітарною допомогою та дозволити ввезення вказаного автомобіля, який передається ВЧ НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 .

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній здійснював ввезення автомобіля Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , на митну територію України на прохання ОСОБА_3 , який передав йому звернення від частини НОМЕР_3 , щодо ввезення ТЗ на потреби ВЧ. Після ввезення авто та його передачі ОСОБА_4 місце знаходження ТЗ йому невідомо.

Згідно копії розписки від 20.10.2023 майор ОСОБА_5 , командир 2 стр. роти ВЧ НОМЕР_4 отримав від ОСОБА_1 автомобіль Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , який використовує на Донецькому напрямку, для бойових завдань.

Оскільки ВЧ НОМЕР_3 підпорядковується ВЧ НОМЕР_6 , Полтавською митницею було направлено запит на ВЧ НОМЕР_6 з метою перевірки ввезення ТЗ як гуманітарної допомоги.

Згідно відповіді командира ВЧ НОМЕР_6 полковника ОСОБА_6 від 25 травня 2024 року на запит Полтавської митниці, автомобіль Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , до військової частини не надходив та на обліку в ній не перебуває.

На запит Полтавської митниці помічник командира ВЧ НОМЕР_4 молодший лейтенант юстиції Передерій О, повідомив, що автомобіль Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , перебуває у розпорядженні командира 2 стр. роти ВЧ НОМЕР_4 , майора ОСОБА_7 .. На бухгалтерському обліку військової частини автомобіль Mitsubishi L200 не перебуває.

Згідно службової записки начальника управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД, митна вартість подібного ввезеному автомобілю Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , складає 296613,75 грн.

Надаючи аналіз хронології вказаних подій, вбачається вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підставу для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, оскільки після перетину кордону та доставку ТЗ на митну територію України, автомобіль Mitsubishi L200, VIN НОМЕР_2 , не був переданий до ВЧ НОМЕР_3 , яка зазначена як отримувач авто в декларації при перетині кордону, що свідчить про наявність складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт подальшої передачі вказаного автомобіля як гуманітарної допомоги військовій частині НОМЕР_3 , яка була зазначена як отримувач в митній декларації , не встановлено, що в свою чергу свідчить про внесення неправдивих відомостей в документи для митного оформлення.

При цьому, сама по собі подальша передача ОСОБА_8 зазначеного транспортного засобу майору ОСОБА_5 як командиру 2 стр. роти ВЧ НОМЕР_4 - не виключає відповідальності притягнутого, оскільки не спростовує факт внесення ним під час декларування неправдивих даних щодо отримувача гуманітарної допомоги.

Звертає на себе увагу той факт, що даний автомобіль ним був переданий військовослужбовцю лише після восьми місяців його перебування на митній території України, тобто після ввезення як гуманітарної допомоги ОСОБА_8 не передав автомобіль зазначеній в декларації військовій частині, а розпорядився ним за власним розсудом.

Вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки та прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання в частині призначення ОСОБА_1 розміру стягнення за порушення митних правил, апеляційний суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України №5-р(II)/2023 від 5 липня 2023 року абзац 2 ч. 1 ст. 483 МК України (тобто санкція статті) був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). КСУ, зокрема, зазначив, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію.

При цьому п. 2 резолютивної частини вищезгаданого рішення КСУ визначено, що абзац 2 ч. 1 ст. 483 МК України втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення КСУ цього рішення, а п. 3 рішення зобов`язує Верховну Раду України привести нормативне регулювання, установлене абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

Поряд з тим, у цьому контексті суд апеляційної інстанції наголошує на тій обставині, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань розпорядження іноземними товарами, транспортними засобами комерційного призначення, що перебувають на митній території України під митним контролем, а також такими, що незаконно ввезені на митну територію України» №3475-IX від 21 листопада 2023 року (далі Закон) були внесені відповідні зміни до МК України, зокрема, згідно з п.п. 1 п. 13 розділу I Закону, санкцію ч. 1 ст. 483 МК України було викладено в такій редакції:

«1. Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю…, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю».

Зазначені вище зміни до ч. 1 ст. 483 МК України, відповідно до п. 1 «Прикінцевих положень» Закону, набрали чинності 05 січня 2024 року.

При цьому, положеннями ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду апеляційним судом справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483МК України, законодавець привів нормативне регулювання санкції вказаної норми у відповідність із Конституцією України та вищезгаданим рішенням Конституційного Суду України, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 150000 грн., що відповідає санкції за вказане правопорушення, з урахуванням митної вартості подібного автомобіля, тобто становить нижчу межу санкції вказаної статті.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Полтавської митниці про скасування постанови суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці задовольнити

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 150000 грн. штрафу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна