Справа № 128/200/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2025 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , який проживає зазадресою: АДРЕСА_1 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж Вінниця»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

30.12.2024 заступником начальника відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Назаровим О.В.складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме, що він, будучи на посаді директора ТОВ «Авантаж Вінниця» (), вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме: завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2024 року на 5 361 931 грн, чим порушив п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 п. 198.6 ст. 198, п. 192.11, ст. 192, п. 200.4, ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 5 р. V Порядку.

У графі «Дата, час і місце вчинення порушення» вказано: встановлено актом № 41184/02-32-07-03/45113300 від 30.12.2024, місце: Вінницька область, смт. Вінницький район, смт. Стрижавка, вул. Київська, буд. 1-Ж, а також вчинено допис "порушення триваюче".

До суду для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення повістки з рекомендованим повідомленням поштовим відправленням за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, при складанні якого ОСОБА_1 був присутній та з його змістом ознайомлений та копію якого отримав, про що і підписався у даному протоколі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Документів на підтвердження поважних причин неявки до суду не надано.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, на підставі ст. 268 КУпАП, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 з наявністю даного судового провадження щодо нього, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Згідно копії акту документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 41184/02-32-07-03/45113300 від 30.12.2024, дане правопорушення не є триваючим, зокрема вказано, що зазначені у протоколі дії, а саме подання податкової декларації з завищеною сумою від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2024 року на 5 361 931 грн, було вчинено 21.10.2024, тобто шляхом подання декларації з податку на додану вартість № .

Враховуючи викладене, адміністративне правопорушення було вчинено 21.10.2024, та складення акту № 41184/02-32-07-03/45113300 від 30.12.2024, не є датою вчинення вказаного правопорушення та дії, за які особа притягується до адміністративної відповідальності, є завершеними з часу вчинення, тобто шляхом подання невірної декларації, отже на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17ЗаконуУкраїни«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення, та враховуючи, що дане правопорушення не є триваючим, провадження, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: