13.03.2025 Єдиний унікальний № 371/1939/24
провадження № 3/371/8/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/1939/23

Провадження № 3/371/8/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А :

Відносно ОСОБА_1 20 грудня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 104926 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

За змістом протоколу, 20 грудня 2024 року о 14 годині, у торговельному кіоску № НОМЕР_1 , розташованому за адресою: вулиця Перемоги, 14, місто Миронівка Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , будучи продавцем кіоску, зберігала тютюнові вироби без марок акцизного податку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до правил статті 268 КУпАП, явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 164-5 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Встановлено, що 20 грудня 2024 року у торговельному кіоску № 6, розташованому за адресою: вулиця Перемоги, 14, місто Миронівка Обухівського району Київської області, працівниками поліції було вилучено 10 пачок тютюнових виробів, які не мали марок акцизного податку.

27 липня 2024 року набув чинності Закон України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються, в електронних сигаретах, та пального» (Закон № 3817).

У відповідності до ч. 9 ст. 65 Закону № 3817, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України.

Пунктом 228.9 статті 228 Податкового кодексу України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

За зберігання, транспортування, продаж немаркованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, що передбачені ст. 73 Закону №3817, а до посадових осіб такого суб`єкта господарювання адміністративна відповідальність відповідно до вимог ст. 156 та 164-5 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 164-5 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого настає за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , встановлює відповідальність виключно за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, що не є тотожним поняттю зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Крім того, передбачене правопорушення у своєму складі має спеціального суб`єкта: посадові особи підприємств виробників, імпортерів і продавців, а його предметом є товари (алкогольні напої чи тютюнові вироби) з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

В матеріалах справи, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Відсутні також будь-які документальні відомості про те, що ОСОБА_1 безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, виданої іншій особі - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 .

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення також не додано докази, які підтверджують ті обставини, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, зберігала тютюнові вироби з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку.

За встановлених фактичних обставин, на переконання суду, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що положення ч. 1 ст. 164-5 КУпАП носять бланкетний характер, які лише називають або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилають до інших галузей права, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативний акт, яким встановлюються відповідний порядок та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не в праві самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дійшов висновку, що оскільки представником поліції, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, не зазначено яку саме норму матеріального права було порушено ОСОБА_1 , та не надано суду доказів підприємницької діяльності останньої чи доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємств - виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, то протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо неї, не можна визнати доказом вини останньої у розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, працівником поліції не вірно встановлено ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого настає за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає його правовій кваліфікації, зокрема, зазначення посадовою особою в протоколі тієї статті КУпАП, яка не передбачає відповідальності за інкриміновані ОСОБА_1 діяння, є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, висунутих до складання протоколу, що, у свою чергу, створює передумови до порушення права останньої здійснювати належний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд вважає, що вина ОСОБА_1 належним чином та поза розумним сумнівом не доведена, а тому провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи положення ст. 265 КУпАП, а також обставини справи, які вказують на факт неналежного збирання доказів та кваліфікації дій особи, щодо якої порушено справу, суд зазначає, що вилучені тютюнові вироби без марок акцизного податку не підлягають повернення власнику та повинні бути знищені.

Такого висновку суд дійшов з огляду на ті обставини, що тютюнові вироби без марок акцизного податку фактично є фальсифікованими тютюновими виробами.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 164-5, 241, 245, 247, 265, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 265 КУпАП, вилучені тютюнові вироби у виді сигарет в кількості десять пачок, без марок акцизного податку знищити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О.Капшук