ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/434/25 Головуючий в 1-й інст. Крамаренко І.А.
Категорія ст. 122-4 КУпАП Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

24 лютого 2025 року, ОСОБА_1 до суду першої інстанції звернулася з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду.

Перевіривши матеріали справи, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту її отримання, а з моменту її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 20 грудня 2024 року суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя винесено постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що судове засідання 20 грудня 2024 року відбулося за відсутності ОСОБА_1 . Однак, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 була повідомлена належним чином шляхом надсилання смс-повідомлення про судовий виклик на номер мобільного оператора, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно неї та і в її апеляційній скарзі, що підтверджується довідкою про доставку цього повідомлення від 6 грудня 2024 р. (а.с. 20). Крім того, про час та місце судове засідання, яке було призначено на 5 грудня 2024 року та відкладено з причин неявки ОСОБА_1 , остання також була повідомлена належним чином (а.с. 19).

Тобто, суд першої інстанції 20 грудня 2024 року розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без її участі, маючи в розпорядженні докази належного та своєчасного сповіщення особи про дату, час та місце проведення судового засідання та за відсутності клопотання про відкладення судового розгляду, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Беручи до уваги дату винесення оскаржуваного рішення, останнім днем подачі апеляційної скарги є 30 грудня 2024 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови суду.

При цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду в матеріалах справи відсутнє.

Слід зауважити, що відповідно до вимог статті 294 КУпАП, якою визначено, зокрема початок строку оскарження постанови, а саме з дня її винесення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2024 року та клопотання щодо його поновлення нею не заявлено, суддя апеляційного суду вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, останній необхідно повернути подану нею апеляційну скаргу, що у свою чергу не являється перешкодою для повторного подання апеляційної скарги з дотриманням вимог КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_1 подану нею апеляційну скаргу на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та за відсутністю клопотання про його поновлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/12963/24