Справа № 496/1053/25
Провадження № 3/496/956/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. вказані провадження відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/1053/25.

Судом встановлено, що 07.02.2025 року 17:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 виражався брутальною лайкою в її бік, штовхав, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 08.02.2025 року о 12.32 годині за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське, вул. Паркова, 32, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford» р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився під відеозапис, який зафіксовано на б/к №4, чим порушив п.2.5 ПДР - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення через програму «Д-3», про причини неявки суд не повідомив, клопотань не надав.

При складані протоколу, інспектором, ОСОБА_1 були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд, дослідивши наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали, надавши їм належну і всебічну правову оцінку, як окремо кожного доказу, так і у сукупності, дійшов до наступного.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :

за ч. 1 ст.130 КУпАП:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 241675 від 08.02.2025 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідка видана інспектором САП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області А. Стариченко, згідно обліків НПУ бази ІТС ІПНП зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.02.2024 по 08.02.2025 року за ознаками ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався, згідно бази даних ІПНП «Цунамі» «Посвідчення водія», на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не видавалось; відеозаписом з місця події.

За ч. 1 ст.173-2 КУпАП:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 617870 від 14.02.2025 року; повідомленням № 224755374 від 07.02.2025 року, витягом з «Армор»; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), письмове пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні також було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції, які повністю підтверджують обставини зазначені в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що нею передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Іншого покарання для особи, яка не має посвідчення водія та порушила диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція зазначеної статті не передбачає.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України "Про правила дорожнього руху" №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином норми Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) Правила дорожнього руху не містять.

Згідно із ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі, а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Однак, огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від нього у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею.

Також досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом положень ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Фізичне насильство це - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 256 КУпАП, відповідно до якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши дослідженні фактичні обставини справи та оцінивши наявні докази кожен окремо та у їх сукупності з огляду узгодженості та достатності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП та ст. 130 ч. 1 КУпАП і його вина доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, при накладенні адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративних правопорушень, а саме:

-передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і з урахуванням особи притягуваної, її майнового стану, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, не встановлено ознак системності скоєння ним аналогічних правопорушень, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої ст.39-1 КУпАП, й з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф;

-передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, слід накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вимоги п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє ОСОБА_1 від сплати судового збору як учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.12.2023.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 24, 33, 36, 38, 40-1, 126, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами;

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Портна