ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/67/25 Справа № 175/9384/24 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника Рощин В.С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу серії ААД №892575, ОСОБА_1 , 26.04.2024 року о 23 год 25 хв., керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Паркова, біля буд. 59, у м. Краматорську, Донецька область, з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим допустив порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її у апеляційному порядку, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку вказує, що він є військовослужбовцем ЗСУ та виконую бойові завдання на передовій, де не завжди є доступ до зв`язку чи інтернету. У протоколі зазначено його номер телефону, до якого прив`язані всі месенджери, але суд не скористався цими засобами для повідомлення, надіславши повістку лише на домашню адресу в Тернопільській області, де проживає його мати. Він не отримав інформації про дату розгляду справи, тому не зміг бути присутнім чи залучити захисника. Про постанову дізнався випадково 13.10.2024 року, коли його зупинили працівники поліції. На той момент вже сплив строк оскарження, а штраф подвоївся. Вважає, що виконання бойових завдань є поважною причиною пропуску строку на оскарження, згідно зі ст. 289 КУпАП, і просить його поновити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він не керував автомобілем в зазначений у постанові час, доказів керування автомобілем матеріали справи не містять. Вказує, що огляд військовослужбовців, повинен проводитися у відповідності до ст. 266-1 КУпАП та затвердженого Порядку. Апелянт зазначає, що на момент події перебував у форменому одязі, надав поліцейським військовий квиток, який підтверджує проходження військової служби. Апелянт вважає, що поліцейський не мав законного права проводити огляд на стан сп`яніння, оскільки це може здійснювати виключно уповноважена посадова особа ВСП або командир військової частини із використанням спеціальних технічних засобів. Також апелянт стверджує, що порушення цих вимог робить огляд недійсним відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП. Він вважає, що дії поліцейського перевищили його повноваження, а в його власних діях відсутній склад правопорушення. Також зазначає, що після завершення відеозапису на місце події прибув його безпосередній командир. Разом із представниками ВСП його було доставлено на огляд, проведений у встановленому порядку, за результатами якого ознак сп`яніння у нього не виявлено. Протокол за ст. 172-20 КУпАП щодо нього складено не було. Вказує, що протокол не містить відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом, в той же час в протоколі є запис, який я зробив власноручно, що не відмовлявся пройти освідування. Вважає, що вказані порушення оформлення матеріалів, тягнуть за собою визнання протоколу недопустимим доказом. Вказує, що відсутній в матеріалах справи Акт огляду, який мав бути складений поліцейським за результатами огляду на місці зупинки і в якому мали бути зазначені виявлені ознаки сп`яніння, його другий примірник йому не надавався. Вказує, що відсутнє в матеріалах справи направлення на огляд, яке мало бути складене поліцейським за результатами огляду проведеного на місці зупинки в разі відмови проходження огляду на місці. Вважає, що відеозапис не містить доказів керування ним транспортним засобом, або його зупинки працівниками поліції, не містить доказів пропозиції проведення огляду, інформування мене про порядок застосування спеціального технічного засобу та його відмову від проходження медичного огляду. Вказує, що відеозапис не містить відомостей, як на місце прибув його командир і разом з ВСП його повезли в медичний заклад для проходження огляду. Вважає, що за таких обставин слід визнати, що докази, надані працівниками поліції не доводять поза розумним сумнівом наявності в його діях складу інкримінованого правопорушення. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторони захисту, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які могли істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

Крім того відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис із нагрудної камери працівників поліції долученим до матеріалів справи.

Приймаючи рішення по справі суддя першої інстанції, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена у судовому засіданні.

З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що на відеозаписі із нагрудної камери працівників поліції долученим до матеріалів справи відсутня відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора Alcotest Drager або на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Матеріали справи не містять процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення ОСОБА_1 зі складеним протоколом. У протоколі та у матеріалах відсутні відомості про присутність свідків які підтверджують відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та вказане не зафіксовано на наявних, у матеріалах справи, відеозаписах.

За наведених вище обставин фіксування лише самого факту перебування ОСОБА_1 , 26.04.2024 року о 23 год 25 хв., біля транспортного засобу «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Паркова, біля буд. 59, у м. Краматорську, Донецька область, з виявленими працівниками поліції явних ознак алкогольного сп`яніння та складання протоколу, зводиться до формального підходу складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки цій обставині має передувати перевірка законності відповідних вимог з боку працівників патрульної поліції водієві.

На вказане районний суд належної уваги не звернув та ухвалив рішення, яке не можна визнати законним.

Крім того з наявних у матеріалах справи відеозаписах із нагрудної камери працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про виконання ним бойового завдання, доставку боєприпасів.

Після чого прибув командир ОСОБА_1 з працівниками ВСП. Після чого і припиналась відеофіксація.

На підтвердження виконання бойового завдання при викладених вище обставинах, стороною захисту до суду апеляційної інстанції надано витяг із журналу ведення бойових дій механізованої роти військової частини НОМЕР_2 №2 від 26.04.2024. Згідно якої 26.04.2024 головному сержанту ОСОБА_1 доручено здійснити доукомплектування боєкомплекту на позиціях та підвоз боєкомплекту. Переміщення здійснювати в темну пору доби. Підписане командиром ОСОБА_2 з печаткою військової частини НОМЕР_2 .

Вказане вище, підтверджує версію обвинуваченого, що у зазначену дату та час у протоколі, на місце події прибув безпосередній командир ОСОБА_1 , разом із представниками ВСП, та ОСОБА_1 було доставлено на огляд в медичний заклад, проведений у встановленому порядку, за результатами якого ознак сп`яніння у нього не виявлено. Протокол за ст. 172-20 КУпАП щодо нього складено не було.

У свою чергу наявні матеріали справи не спростовують версію сторони захисту, щодо вказаних подій.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як зазначено у протоколі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог ст. 266-1 КУпАП не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя