МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. Справа № 370/142/25

Провадження № 3/370/230/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С.,

з участю секретаря судового засідання Гребінською Н. П.,

прокурора Ілюшенко К.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи, скеровані Управлінням стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічний розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, за частиною першою статті 172-6, частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 09 січня 2025 року № 3364, що ОСОБА_1 , займав посаду лісничого Забуянського лісництва філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі № 1700-VII), як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги частини першої статті 45 та підпункту 2-7 розділу XII Закону, несвоєчасно 31 березня 2024 року, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, у Протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 09 січня 2024 року № 3363, що ОСОБА_1 , до 13 липня 2023 року займав посаду лісничого Забуянського лісництва філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги абзацу першого частини другої статті 45 № 1700-VII та підпункту 2 пункту 2 Розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 № 449/21, несвоєчасно 31 березня 2024 року, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, встановлених частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав, однак зазначив, що адміністративне правопорушення вчинене не умисно, а через невчасне повідомленням керівництва філії та проходженням реабілітації після поранення.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, та висловила думку визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом директора філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 30 грудня 2022 року № 75-к ОСОБА_1 зарахований до штату філії «Макарівське лісове господарство ДП «Ліси України», у зв`язку з припиненням Державного підприємства «Макарівське лісове господарство», а саме приєднання його до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 02 січня 2023 року.

Згідно із посадовою інструкцією лісничого Забуянського лісництва філії «Макарівське лісове господарство», ОСОБА_1 є посадовою особою та входить до складу державної лісової охорони.

Отже, ОСОБА_1 є посадовою особою державної лісової охорони, 19 травня 2015 року та 18 квітня 2017 року ОСОБА_1 письмово попереджений про вимоги та обмеження, встановлені Законом № 1700-VII.

Відповідно до наказу директора філії «Макарівське лісове господарство» від 11 липня 2023 року № 137-к ОСОБА_1 звільнений з посади лісничого з 13 липня 2023 року за власним бажанням.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, зокрема, службові особи державної лісової охорони, є суб`єктами, на яких поширювалася дія Закону № 1700-VII.

Абзацом першим частини першої статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені, зокрема, у пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Крім того, особи, зокрема, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями (частина друга статті 45 Закону № 1700-VII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року № 3384-IX до пункт 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII викладено у такій редакції:

«установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».

Тобто, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями ОСОБА_1 зобов`язаний був подати не пізніше 31 січня 2024 року.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

ОСОБА_1 щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік та декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями подав 31 березня 2024 року о 22 год 21 хв, тобто несвоєчасно.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність (абзац дванадцяти частини першої статті 1 Закону № 1700-VII).

За частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, щире каяття, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно із статтею 401 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підстави викладеного, керуючись статтями 9, 40-1, частини першої 172-6, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Остаточне стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначити у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу у строк, становлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина