Справа № 162/169/25
Провадження № 3/162/138/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю секретаря судових засідань Гичук О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Пасевича О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які 25.02.2025 надійшли з ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого, одруженого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.01.2025 біля 21 год 48 хв, в с. Зарудчі по вул. Паркова, керував автомобілем марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні цього адміністративного правопорушення категорично заперечив. Пояснив, що він в той день алкогольних напоїв не вживав. Мав понижений артеріальний тиск, тому перед тим, як керувати транспортним засобом, випив дві таблетки сонмілу. На пропозицію працівників поліції не відмовлявся проходити огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі, ознак алкогольного сп`яніння не мав. Після зупинки він зразу повідомив працівникам поліції, що бажає пройти огляд у медичному закладі, однак вони його прохання проігнорували, сказали, що у них все є для проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, він не знав, як має проходити освідування на місці зупинки транспортного засобу, оскільки поліцейські були без медичних рукавичок, коли надавали мундштук Драгера, і він не мав відповідних знань, як продувати в даний прилад. Однак, він проходив разів з вісім чи десять даний огляд, проте поліцейські сказали, що він не так продуває. Останні два рази він почув «клацання» приладу Драгер, тобто, що останній зафіксував результат. Проте поліцейські цей результат йому не продемонстрували, оскільки він їх не влаштовував. Поїхати у медичний заклад для проходження огляду вони не пропонували. У подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення, в якому безпідставно зазначили, що він відмовився проходити відповідний огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Проте, це не відповідає дійсності. Тому він після цих подій після 23 години поїхав самостійно в медичний заклад з метою пройти огляд на стан сп`яніння, проте в лікарні йому сказали, що немає головного лікаря, треба писати відповідну заяву, тільки тоді можна пройти дослідження, тому він не зміг пройти медичний огляд. Однак, коли він розповів лікарю про обставини події з поліцейськими, вона сказала, що в цьому проблеми нема, що він є тверезий.

Захисник Пасевич О.П. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Звернув увагу, що в п.10 протоколу про адміністративне правопорушення зазначено нагрудна бодікамера поліцейського № 11, проте в описі матеріалів справи зазначено диск з відеозаписом. У п.11 цього протоколу вказано акт огляду та направлення водія і матеріали справи, проте, не зазначено, які саме. Долучений рапорт не може бути належним доказом вчинення правопорушення, окрім цього в ньому вказано дату та час зупинки транспортного засобу, які не відповідають фабулі адміністративного правопорушення, яка зазначена у протоколі. В Акті огляду безпідставно зазначені ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , оскільки таких у нього не було. Також не розписано більш детально, в чому поведінка водія не відповідала обстановці, що склалась. Запах алкоголю з порожнини рота поліцейський також не міг виявити у ОСОБА_1 , оскільки перебував від водія на відстані. В Направленні на огляд водія не міститься даних, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування т/з, так як про це зазначено у відповідному зобов`язанні. Перед початком огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 заявляв клопотання про проходження такого огляду в присутності свідків, однак поліцейські, всупереч вимогам закону, відмовили в цьому клопотанні. Перед початком огляду поліцейський не пред`явив ОСОБА_1 сертифікат відповідності спеціального технічного засобу. Чітко не роз`яснили водію порядок проходження огляду, оскільки він не має знань як пройти огляд. Невміння користуватись ОСОБА_1 газоаналізатором, не може розцінюватись як відмова від проходження огляду. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Він на місці зупинки пройшов огляд багато разів. Зі слів ОСОБА_1 він почув «клацання» приладу Драгер, тобто, що цей прилад зафіксував результат. Відеозапис не є безперервним та не фіксує всіх подій. Окрім того, ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу в межах двох годин самостійно поїхав до медичного закладу, щоб пройти там огляд. Вважає, що на місці зупинки поліцейськими проведено огляд ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, а тому такий огляд є недійсним.

Також захисник звернув увагу, що постанова поліцейського серії ЕНА № 3873198 від 16.01.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 була скасована рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі № 162/78/25 від 10.02.2025. Тому, на думку захисника, зупинили ОСОБА_1 працівники поліції незаконно, що тягне за собою незаконність всіх їх вимог щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у скоєнні цього правопорушення об`єктивно стверджується наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222793 від 16.01.2025 (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер (а.с.3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КП «ЛБЛ» Любешівської селищної ради (а.с.5);

- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та з портативного відеореєстратора поліцейського з місця події про обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та процедуру проходження водієм огляду для визначення стану сп`яніння, які містяться на оптичному носії інформації у вигляді диску. Так, вбачається, що після зупинки водія працівник поліції відрекомендувався та попередив, що ведеться відеофіксація їх розмови на підставі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Повідомив, що водій повертаючи ліворуч, не ввімкнув відповідний покажчик повороту. Запропонував пред`явити водію відповідні документи. Було з`ясовано, що водієм є ОСОБА_1 , в ході спілкуванням з яким поліцейським у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституцій України та ст. 268 КУпАП. Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Попереджено, що у випадку його відмови від проходження даного огляду, щодо ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. На запитання поліцейського, чи буде водій проходити огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не відповідав. Вирішив зателефонувати, не реагував на вимоги поліцейського проходити огляд, тривалий час розмовляв по телефону. Поліцейський запропонував йому серед запакованих мундштуків вибрати один, перевірити герметичність пакування та самостійно розпакувати його. Поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд, однак він просив зачекати, знову почав розмовляти по телефону. Така поведінка водія продовжувалась тривалий час. Поліцейський знову звернувся до нього, просив не ухилятися від огляду, повідомляв, що в іншому випадку така поведінка водія буде розцінена як відмова від проходження огляду. Разом з тим, поліцейський повідомив, якщо водій бажає їхати в лікарню для проходження огляду, вони поїдуть в лікарню. ОСОБА_1 нічого не відповідав. В подальшому водій повідомив, що погоджується пройти огляд, однак почав імітувати продування у мундштук Драгера. Поліцейський йому роз`яснив, що потрібно набирати повітря, продувати від себе, тривалістю близько п`яти секунд, до характерного звуку «клацання» газоаналізатора. Однак, ОСОБА_1 продовжував імітувати продування у мундштук. Працівник поліції попередив, що такі його дії будуть сприйматися як ухилення від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Однак водій продовжував це робити багаторазово. Поліцейський знову роз`яснив, що якщо водій не хоче, чи не може пройти огляд на місці, вони можуть поїхати у лікарню для проходження огляду з медичним працівником. ОСОБА_1 заявив, що в лікарню він не бажає їхати, пройде огляд тут. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що протягом десяти разів, як він перед цим продував у мундштук, на приладі кожен раз висвітлювалось «повітря перервано». Це означає, що водій продуває недостатню кількість повітря, не правильно виконує дану процедуру. Пропонував повторно поїхати в лікарню для проходження медичного огляду, проте ОСОБА_1 повторно відмовлявся. В подальшому, вже після проголошення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 заявив, що він бажає їхати в лікарню (а.с.12).

За таких обставин, оцінюючи ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, а також свідчать про те, що своїми діями ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не вбачає порушень вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, щодо проведення огляду ОСОБА_1 для визначення стану його сп`яніння, які були б підставою для закриття провадження у справі, як про це зазначає сторона захисту в судовому засіданні, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 2 розділу І вищевказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

На думку суду, працівниками поліції дотримано вищевказані вимоги закону, тому підстав для визнання огляду недійсним, як про це просить захисник, суд не вбачає.

З приводу доводів сторони захисту про недопустимість як доказу у справі відеозаписів, долучених до матеріалів справи, у зв`язку з тим, що вони не є безперервними, суд звертає увагу на такі обставини.

Судом встановлено, що у матеріалах справи на DVD диску міститься один файл відеозапису з службового відеореєстратора автомобіля поліцейських, а також шість файлів з портативного відеореєстратора поліцейського.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

Відповідно до п.1 ч.1 цього Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, нормами КУпАП не заборонено використання даних будь-якого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису, а також закріпленого стаціонарно чи не стаціонарно.

Крім того, наявний в матеріалах справи відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського хоч і складається із шести відеофайлів, фактично він є безперервним, фіксує подію тривалістю більше ніж 30 хвилин, створений одним приладом, повністю узгоджується і з іншими письмовими матеріалами справи, є технічно якісним, достовірно відображає обставини з місця події.

Таким чином, зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість чи неналежність таких доказів.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд враховує ці відеозаписи при прийнятті судового рішення, вважає їх належними і допустимими доказами.

Доводи захисника у судовому засіданні про те, що зупинка працівниками поліції Шукаловича М.М. відбулась незаконно, оскільки постанова про накладення стягнення серії ЕНА № 3873198 від 16.01.2025 скасована рішенням суду, що тягне за собою незаконність всіх їх інших вимог щодо ОСОБА_1 , є безпідставними.

На думку суду, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Більше того, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, суд не вважає такі доводи захисника підставою для закриття провадження у справі.

Суд вважає безпідставними й доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не мав відповідних знань та навиків продування в мундштук приладу Драгер, поліцейські йому не роз`яснили порядок проходження огляду, проігнорували його прохання поїхати в лікарню для проведення медичного огляду.

При цьому, на переконання суду, користування приладом Драгер не потребує великих знань чи досвіду.

Також суд враховує зміст відеозапису з нагрудної камери поліцейського з місця події, з якого об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалось як потрібно користуватись приладом Драгер. Водій до складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не заявляв клопотання про проходження медичного огляду в лікарні, навпаки, на неодноразову пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд в медичному закладі.

Що стосується доводів захисника, що поліцейський не залучив свідків під час огляду ОСОБА_1 , суд звертає увагу на таке.

Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17.03.2021 по теперішній час вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозапис на DVD-R диску, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та перегляд його змісту вказує на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована з використанням спеціальних технічних засобів, а відтак, не потребувала присутності двох свідків.

Суд при прийнятті рішення не вважає, що долучені в судовому засіданні стороною захисту до справи копії рішення суду, письмових матеріалів та звуко-відеозапису, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Приїзд до медичного закладу ОСОБА_1 вже після складання поліцейськими щодо нього матеріалів справи, не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, факту його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, доводи сторони захисту, висловлені під час судового розгляду справи, в тому числі, про непричетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, розцінюються судом як спосіб захисту ОСОБА_1 , з метою уникнення останнім відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Ці доводи, на переконання суду, не можуть бути законними підставами для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та дані про особу ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія (а.с.7), суд доходить висновку, що на правопорушника необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від скоєння нових аналогічних адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується збір встановлений законом.

Обставин, що давали б підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, не встановлено.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (рахунок № UA0003001; отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська область/21081300; код банку отримувача (МФО) 899998; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_2 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві (м. Київ); код отримувача 22030106; рахунок № UA0026001; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; призначення платежу: судовий збір у справі про адміністративне правопорушення, Любешівський районний суд, ).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 стягнути подвійний його розмір, визначений цією постановою.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови судді виготовлено протягом трьох днів після оголошення її короткого тексту, а саме 14.03.2025.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич